562 TORSK-FISKAR. 
Sejen synes hufvudsakligen lefva af smärre fiskar. 
Han fiskas med handsnöre eller med dörj och på 
backor. Alven tages han stundom, isynnerhet de yngre, 
stimvis i vad. Han värderas mindre än Torsken. De 
yngre förtäras mest färska eller ock saltas de. Af den 
större beredes i norra skärgården HKotskjär, på det sätt 
att fisken uppskäres långs ryggen och så långt ned 
mot stjerten att en och annan led lemnas qvar af 
ryggraden vid stjertfenans rot, der skinnet sammanhåller 
de båda halfvorna, som upphängas på stänger och 
torkas, då de äro färdiga. Dessa kallas i handeln 
”Gråsej.” 
Blanksej (Gadus Pollachius Ts.). 
Arm.  Underkäken längst; sidolinien mörk, krökt; stjert- 
fenan föga inskuren; ryggens svartbruna och si- 
dornas silfvergrå färg med skarp färggräns. Anal- 
öppningen under främre delen af främsta rTygg- 
fenan. 
Gh. 7. BR. 42 + 80 4 19; Br. 48; B. 6; Å. 30 å JA cf 
> 50:30; 
Synonymi: Gadus Pollachius Lin. Syst. I. p. 439. — Faun. 
Sv. pc: 142, n. 312. — Rertz. Faun. p. 3244, Dn. 37. — 
ARTED. Gen. p. 20, n. 3. Nirss. Prodr. p. 43. — Der 
Pollack BrtocH. Naturg. d. Fische Deutshl. 2, p. 171, 
tab. 68. — The Pollack YArr. Brit. Fishes II. p. 253, 
med pl. Whiting Pollack Donsav. I. pl. 7; Lyr-Torsk 
Skandin. Fisk. sid. 89, pl. 20. Sv. Blanksej; Blank; 
Plank; Lyrblek, Lerblek, Lyra (Bohusl.),; Nor. Lyr- 
torsk, Lyr. 
Beskrifning: Kroppen väl proportionerad med till- 
spetsadt hufvud, underkäken betydligt längre än öfver- 
käken.  Hufvudets längd större än kroppens höjd, som 
innehåller & deraf; munnen något större än Gråsejens, 
och underkäkens längd lika med  afståndet från dess 
