CADUS ESMARKII. 
nan är lika med en half hori- 
sontel ögondiameter. Tänder- 
na: i öfverkäken är tandkardan 
smal, jemnbred efter hela sin 
längd och består af en yttre 
gröfre tandrad och, innanför 
denna, af en tät rad af ytterst 
fina tänder; plogbenet har på 
begge sidor en enkel rad af vid 
pass 10 fina tänder, framtill 
skilda genom ett tomrum, i 
hvars midt framtill stå 1 eller 2 
tänder. I underkäken en tät rad 
af 28—30 små tänder, utan—- 
för hvilken, vid midten af si- 
dorna står en rad af fina tän- 
der, äfven främst står van— 
ligen ett par tänder utanför 
raden. Alla tänderna äro finare 
än hos Blanksejen. Fjällen 
spänlagda,' större, ovala på 
långs strimmiga från en punkt 
som ligger framom centern. 
I en sned rad från sidolinien 
till mellersta ryggfenan har 
jag räknat 15, fjällens slut—- 
gräns på stjertsidan bildar en 
lancett. Färgen en svart fläck 
öfver bröstfenroten — i öfrigt 
bör färgen beskrifvas efter 
friska exemplar. 
Vistelseort: 
GADUS POLLACHIUS. 567 
utringade fenan är lika med en 
ögondiameter. Tänderna :1i öf- 
verkäken en karda, som fram- 
till är bredast och består af 
3 rader, bakåt sidorna af- 
smalnande, utgöres der af 2, 
den yttre 'raden störst fort 
sättes längst tillbaka. Plogbe- 
net har på begge sidor en 
enkel rad af 3—4 tänder, 
framtill skilda genom ett bredt 
tomrum 1 hvars midt framtill 
stå i en grupp 3—4 tänder. 
I underkäken en enkelrad af 
omkring 20 tänder på hvar 
sida, lika stora som yttersta 
radens i öfverkäken. Alla tän— 
derna uddhvassa och inåt 
krökta. 
ace spånlagda små, på 
långs strimmiga ; i en sned rad 
från sidolinien "till mellersta 
ryggfenan, har jag räknat 
kring 40. Fjällens slutgräns 
på stjertsidan bildar en: af- 
rundad vinkel, föga midre än 
en rät. 
D:r Esmark upplyser att denna lila 
torskart träffas ymnigt i Christianiafjorden, der fiskarena 
tillägga honom benämningen Oien-paal, hvarmed de 
dock äfven beteckna Kolmule-Hvitlingen (sid. 556) och 
säkert förekommer han äfven på FT andra ställen 
vid Norges kuster; troligen också vid Sveriges. Rö- 
rande dess lefnadssätt, känner man ännu intet. 
4nm. Sedan denna art således befinnes vara skild från 
Blanksejen, hvilken den af alla Skandinaviska står när- 
mast, så återstår alt äfven skilja honom från andra 
