VANLIG KUMMEL. 573 
gas för Torsk och Långa på 5$0—100—120 famnars 
djup på Jutska refvet. Kumrneln säges endast förekom- 
ma på lerbotten, aldrig på bergbotten. 
Födoämnen: Af alla Torskarter, har denna de 
gröfsta tänder, mest lika Gäddans och som antyda den 
största rofgirighet. Dess föda består i större och min- 
dre fiskar, hvilka ban jagar med utmärkt snabbhet. 
Fortplantningen säges inträffa under Juli och Au- 
gusti, då han årligen i tätt slutna stimmar samlas på 
vissa bankar. 
Fångst: Äfven med handsnöre eller s. k. sänkdörj, 
med fisk till bete. 
Användande: Då han erhölls i mängd, fläcktes och 
rafvades han d. ä. skars i skifvor längs efter och tor- 
kades. Köpmännen saltade honom till Kabiljå; den, man 
nu får, användes på sistnämde sätt. 
Långe-Slägtet (Molva NILSS.). 
RYGGFENORNA (vå, sinsemellan likartade; analfenan en, 
denna och bakre ryggfenan mycket långa. Bukfe- 
norna spetsiga, slutas med en trådlik sträng. Stjert- 
fenan tydligt skild från rygg- och analfenorna. 
KropPen långsträckt, täckt med små fjäll, som ligga i 
en slemmig hud. En skäggtöm under hakan. 
HIeEsSEKAMMEN  (crista sagittalis) ingen eller föga upp- 
stående. 
Tänverså: stora kägelformiga, i en enkel rad på plog- 
benet och underkäken, kardlika i bredt fält på 
mellankäksbenen. 
Alla Mmthörande arter vistas i hafvet. 
Vanlig Långa (Molva vulgaris N-.). 
Artm. Ofverkäken längst; pannans bredd lika med 
ögats vertikala F) genomsnitt. 
”) Hos stora exemplar, horisontela. 
