yen 
. 
” 
. ” + 
592 TORSK-FISKAR. 
fina fria strålar, den främre dubbelt så lång och tjock 
som de öfriga. Bakre ryggfenan utgör halfva total- 
längden, är jemnhög, framåt aftagande från 6—7 strå- 
len, och bakåt i de sista strålarna. Bröstfenorna, som 
sitta högt, äro breda och afrundade. Bukfenorna, som 
sitta långt framom bröstfenorna, äro vidt skilda, med 
4:sta och 2:dra strålen i spetsen fria. Anus ungefär 
vid 3 af kroppslängden, och tätt bakom den begynner 
analfenan som är + kortare än ryggfenan och slutar 
något förr än ryggfenan, med hvilken den för öfrigt i 
-höjd och öfriga förhållanden instämmer.  Stjertfenans 
näst yttersta strålar längst, derifrån de småningom aftaga 
inåt, hvarigenom i fenans rand, när den är utspänd, 
uppkommer ett svagt bågformigt insnilt. Fjällen små 
silfverglänsande lätt affallande.  Sidolinien begynner öf- 
ver bröstfenorna, nedstiger derifrån sakta men jemnt 
och utan krökning, till dess den, något bakom analfenans 
början, nått kroppssidans medellinia, längs hvilken den 
sedan fortsättes till stjertfenans rot. Färgen: ryggen 
skönt skiftande i blått och grönt; sidorna äfven huf- 
vudets, samt buken lysa med renaste silfverglans och 
deras färg begränsas från ryggens genom en snörrätt 
<< -lNinie, som löper i höjd med gällockets öfre rand. 
få 
Ba 
27 Anm. Ungarna äro i flera fall märkbart olika de fullväxta; 
s hos ungar af 4 till 5liniers längd äro bukfenorna breda 
och mycket långa, de utgöra + eller + af totallängden, 
gå långt förbi anus och äro, utspända, i ändan unge- 
fär så breda som hela kroppens höjd och här försedda 
med en bred kolsvart bräm. Denna fälles småningom, 
så att bukfenorna blifva kortare (kring 3 af totalläng- 
den) samt, likasom de andra fenorna, färglösa och - 
vattenklara. 
Vistelseort och lefnadsätt: Denna lilla vackra fisk 
upptäcktes först vid södra Englands vestkust af H:r 
Monracu, som ganska riktigt skilde den, genom hufvu- 
"” 
dets form och kroppens färg. Sedan fanns den äfven 
slimvis vid kanalen: I Augusti 1843 träffades den 
,« 
