PADDTORSK. 595 
tänder, med en gles rad af gröfre kägelformiga spet- 
siga utanför sig, på underkäken älven spetsiga kardlika 
i smalt band, med större utanför sig på sidorna. Men 
hvad som förtjenar särskilt uppmärksamhet äro Svalg- 
tänderna, som stå kardlikt på större fält, af hvilka de 
nedre äro aflånga de öfra runda, dessa sednare med 
ett smalt aflångt fält utanför sig. Dessa tänder äro 
trubbiga, hvilket antyder fiskens lefnadssätt. Gälhinnans 
strålar 7. Kroppen är tätt bakom hufvudet nästan 
trind eller lika bred som hög och har ofvan en lång 
fåra från nacken till 2:dra ryggfenan; efter dess början 
blir kroppen småningom mer och mer hoptryckt på 
sidorna, så att han bakom dess midt är mycket tunn 
och plaltryckt. Fjällen temligen små och runda. Öfver 
hvardera bröstfenan närmare ryggen ser man en fåra 
med upphöjda kanter, som är början till sidolinien, 
hvilken är mycket krökt.  Bukfenorna, som sitta & tum 
framom bröstfenorna, bestå af 6 strålar och slutas 1 2 
olika långa trådlika strängar. Bröstfenorna, temligen 
korta och afrundade, bestå af 20—22 strålar. Den 
främre ryggfenan, som sitter i den förutmämda gropen 
och nära framom 2:dra ryggfenan, består af 4 kort mjuk 
stråle med en liten hinna bakom sig och deri 2 ytterst 
små tunna strålar; bakre ryggfenan, som börjar öfver 
roten af bröstfenorna, är jemnhög och slutas i spetsig 
flik framför roten af stjertfenan. Analfenan, som bör- == 
jar under 16:de strålen af 2:dra ryggfenan, är lägre än hon 
men äfven jemnbred och slutas under dess slut; alla 
strålarna 1 dessa två fenor slutas trådlika utom brad 
den af fenan; begge slutas spetsigt och ingendera räcker 
roten af stjertfenan. Denna är smal och spetsigt af- 
rundad. — Färgen öfver allt kolsvart eller gråsvart, buken 
stundom något ljusare brungrå, läppar och mun inuti 
hvita; ryggfenan ofta med hvit bräm. Iris gul. 
Vistelseort och lefnadssätt; Paddtorsken förekom- 
mer mera sällan i Sundet, något oftare i Kattegat och 
