LER-SKÄDDA. 629 
näget meddelande af H:r A. Macmis, i slutet af April 
och början af Maj. Dess födoämnen bestå i smärre 
krustacéer och annellider. 
Hon fångas i Kullen i garn, som af henne kallas 
”Slättegarn” eller ”småbinning;” äfven tages hon på krok 
eller 1 vad. 
Nyttjas färsk att koka eller steka och är väl- 
smaklig, men sämre än Rödspättan. 
Ler-Skädda (Pleuronectes Limandoides Br.). 
Arim. Fjällen jemförelsevis stora, spånlikt lagda, i bak- 
brädden hårtaggade; sidolinien rät. Munnen stor; 
anal- och ryggfenans strålar belagda med skarpa 
fjäll. Käktänderna spetsiga skilda. 
Synonymi: Die rauhe Scholle (Pleuronectes Limandoides 
BrLocH Ausländ. Fische 3, p. 24, tab. 106 (stjertfenan 
oriktig). — Isskädda och Hissingskädda QVENSEL Vet. 
Akad. Handl. 1806, p. 222. — Pleuron. Limandoides 
Nirss. Prodr. p. 57. — Lerflundra Skand. Fiskar sid. 
117. Pl. 27— Long rough Dab YaArkR. Brit. fishes II. 
p. 312 med fig. Sv. Judepiga, Judekona; Stormun; 
Göth. Bergtunga. 
Beskrifning: Mer långlagd än föregående; slörsta höj- 
den innehålles 3+ gånger, och hufvudet 43 gånger i hela 
längden. Munnen uppstigande, stor; underkäken med 
en knöl på hakan, står upp framom öfverkäken, och 
går tillbaka under ögats bakbrädd, dess längd är en half 
hufvudlängd och 1+ stjertens höjd. Ögonen stora tätt 
sammanliggande med en tunn kant mellan sig. Gälhin- 
nans strålar 8, de 2 mellersta framtill, som vanligt, utåt 
hopväxta. Fjällen jemförelsevis stora rundaktiga, spån- 
likt lagda, i bakbrädden försedda med hårlika tänder; 
på hufvudet något mindre och sådana ligga äfven ett 
stycke ut på stjertfenan; på ögonsidan af hvarje stråle 
i anal- och ryggfenan ligger en rad af små hårtaggade 
fjäll, hvilka äfven märkas på bröst- och bukfenorna. 
Sidolinien bildar ingen båge öfver bröstfenan, men är 
