HÄLLEFLUNDRA. 633 
i 2—3 rader, af hvilka de i yttre raden äro störst, 
kring 15 på blindsidan och kring 13 på ögonsidan; i 
inre raden smärre, men talrikare, öfvergå längst tillbaka 
på ögonsidan till en fin karda; underkäken med stora 
tänder, som längst fram sitta i 2—3 orediga rader. 
Svalgtänderna äfven spetsiga krökta: de öfra ha i yt- 
tersta raden 7 tänder och 3 utanför, i mellersta 6, 
i innersta 5 och 2 på sidan; innanför den innersta 
sitter en grupp af några smärre tänder; de undra sitta 
på två smala långa ben med 16 syllika, höga, nästan 
kamlika tänder i en inre och 20 smärre 1ien yltre rad. 
Vistelseort och lefnadssätt: Hälleflundran förekom- 
mer icke vid Sveriges kuster i Östersjön, men någon 
gång gå yngre individer in 1 Sundet. I Kattegat och 
Nordsjön är dess egentliga stamhåll. 1 södra Kat- 
tegat, vid Kullen, fås hon då och då, mest om vin- 
tern, likväl aldrig i mängd. Talrikare förekommer hon 
i Götheborgs och Bohusläns skärgårdar, samt vid Nor- 
ges kuster, der hon är allmän ännu vid Trormsö 
(LinjeB.). — Vid Kullen fångas hon på krok eller i 
kolje- eller slättegarn; hon träffas der på olika djup 
från 6—7 (ill 20 famnar. I Götheborgs skärgård fån- 
gas Hälleflundran på storbackor (långref) mest på sand- 
och lerbotten på 50—960 famnars djup, under Makrill- 
tiden, då man nyttjar till bete bitar af denna fisk. 
Om vintern fås Hälleflundran på 20—-30 famnars djup, 
en mil N. V. utom Winga båk. Man kan vid den tiden 
få 30—40 på ett drag (uppgiften är antecknad 1826); 
äfven fås hon med handsnöre på samma djup. Vanliga 
storleken är något öfver 4 fot, en sådan väger kring 24 
Lisp.; men stundom förekomma de som hafva en alldeles 
enorm storlek. Jag har förut nämnt en på nära 40 Lisp. 
vigt, d. ä. kring 200 skålp., som såldes här på torget 
i Lund den 18 Januari 1832. Hon var fångad i Kyrk- 
sund. Samma fiskare, som sålde henne, hade föregående 
vinter vid Väderöarna fångat en Hälleflundra på 36 
Skandin:s Fiskar. HN 
