634 FLUNDRE=FISKAR. 
Lisp. d. ä. 720 skålp. och infört den till Strömstad. 
Orarsen berättar i sin Isländska Resa I. p. 589 att han 
sjelf sett vid Island en Hälleflundra, som var 5 alnar 
(d. ä. 10 fot) lång, och Fager (i Kische Islands p. 151) 
omnämner äfven dylika. 
Beträffande dess lefnadssätt, så uppehåller hon sig, 
likasom andra Flundrefiskar, mest vid hafsbottnen, men 
längre ut från land och på mycket större djup, än nå- 
gon annan af samma familj. Hon säges isyunerhet ha 
sitt stamhåll vid sådana ställen på djupet, der ådror 
med sött valten öppna sig. Dessa ställen, som af 
Norrska fiskarena uppsökas genom att ”taga met,” har 
jag hört af dem benämnas Hällir (hålor) och de mena 
att hon, af sitt uppehåll vid dessa, fått namnet Hälle- 
flynder, och deraf kommer Svenska namnet Hälleflundra. 
Lektiden har blifvit olika uppgifven; somliga fiskare 
uppgifva al hon leker vid Jultiden i Januari månad, då 
hon går im i skärgårdarna; andra påstå att hon leker 
under sommaren i början af Juni, då hon äfven skall 
gå upp på grundare ställen, på 10—12 famnars vat- 
ten; dock går hon aldrig in i vikarna under landet, 
om ej som unge. 
Födoämnen: Hälleflundran är en glupsk roffisk, som 
griper och förtär andra fiskar, ej blott små utan äfven 
temligen: stora, hvilka hon utlurar der hon ligger dold 
på bottnen. I dem jag öppnat har jag funnit lemnin- 
gar af Rockor m. m. Isynnerhet skall den tröga Sten- 
biten ofta blifva hennes rof.  Afven förtär hon krabbor, 
kräftor och andra skaldjur, som vistas på hafsbotltnen. 
Nytta; Hälleflundran anses af många för den bästa 
af alla Flundrefiskar. Vanligen kokas hon färsk, och 
fiskarena 1 Bohuslän koka merendels soppa på henne, 
emedan hon är mycket fet. De mycket stora exem- 
plaren anses dock vara sämre i köttet; bäst sägas de 
vara, som väga kring 25 skålp. Afven räklas hon, d. 
vy. s. man bereder af henne Räkling. Detta tillgår på 
