642 FLUNDRE-FISKAR. 
spetsigt fält, väpnadt med korta fina taggar, som synas 
öfver bakbrädden. Fjällen på blindsidan släta utan tag- 
gar.  Sidolinien, som bildar en stark båge öfver bröst- 
fenan, går derefter rak längs midten af sidan. FHe- 
norna: Anal- och ryggfenorna på ögonsidan försedda 
med smärre, i brädden hårtaggade fjäll. Ryggfenan, 
som börjar långt framom öfra ögat och har de 4 främsta 
strålarna till midten fria, innehåller 87 strålar.  Anal- 
fenan, som börjar vertikalt under ryggfenans 16:de stråle, 
bar 69 strålar och slutas jemt under slutet af rygg- 
fenan, kring 4 ögondiameter från stjertfenroten.  Buk- 
fenorna tättsittande vid hvarandra, dock skilda och på 
afstånd från analfenan, hafva hvardera 6 vidt skilda 
strålar, af hvilka den främsta på blindsidan är fri. Anus, 
vid bakbrädden af bukfenorna, har ingen analtagg. Bröst- 
fenorna spetsiga, den på ögonsidan med 12 strålar, 
4:sta kortast, 2:dra lika med 5:te; 3:dje och 4:de längst, 
de 2 första och sista enkla, de andra klufna; på blind- 
sidan 9 strålar.  Stjertfenan tvär vinklig fjällbelagd ut 
förbi midten. Färgen ljust gulbrun med några mör- 
kare schatteringar. Iris guldgul. Enligt v. Dösen är 
hela fisken så genomskinlig att man, då den frisk hålles 
mot dagen, tydligen ser både ben och inelfyor.  Tän- 
derna: käktänderna små spetsiga inböjda, kardlikt sit- 
tande ofvan och nedan. Svalgtänderna glesa, raka — — 
Gh. 7; R. 87; A. 69; B. 6; Br. 147; Stju 45 strål- 
knippen. Längd 16—17 tum. 
Vistelseort och lefnadssätt: Denna fisk förekommer 
vid Englands kuster och är der mindre sällsynt vid 
de södra än norra. Den fås på sandbotten ej långt 
från land och tages med agnad krok; men den är ej 
mycket värderad för bordet, isynnerhet derföre att den 
är så tunn. Yarrecr uppgifver dock, efter egen erfa- 
renhet, att köttet, som stekt, är förträffligt och. nästan 
lika så godt som Tungans. — Vid Skandinaviens kuster 
fås denna fisk, tll all säkerhet, vid Glesvär, der han 
