652 FLUNDRE-FISKAR. 
spetsiga taggar, så väl på ögon- som blindsidan; äfven 
strålarna på rygg- och analfenan äro belagda med flera 
rader af taggiga fjäll, och sådana finnas äfven långt ut 
på stjertfenan samt på bröst- och bukfenorna. Rygg- 
fenan, som börjar långt framom ögonen öfver nosspel- 
sen och sträcker sig ända till nära stjertfenroten, består 
af 70 till 80 strålar. Analfenan, som börjar under 
bakbrädden af gällocken och slutas vid stjertfenroten, 
består al 63—66 strålar.  Bröstfenan, som är fästad 
nästan vertikalt på nedra tredjedelen af kroppsidan, öf- 
ver öfra brädden af gälöppningen, är kort, smal och 
består af 7 strålar. Bukfenorna, som sitta på undra 
kroppsbrädden, framom bröstfenorna, äro små, spetsigt 
afrundade och ha 5 strålar. Bakom dem sitter anus, 
något åt blindsidan och under analfenans frambrädd, 
som saknar tagg. Stjertfenan, som med en hud ofvan 
och nedan är förenad med stjertfenroten, är liten, i spet- 
sen afrundad och består af 47 strålar, hvaraf 4 ofvan 
och under enkla, de andra flerklufna. Vanliga längden 
kring 12—414 tum, men förekommer äfven ofta af 16; 
ett ex. i Gyrcrenst. Saml. på Mus. håller 48 tum. Fär- 
gen på ögonsidan svartgrå eller mörkbrun med yttre 
hälften af bröstfenan svart; blindsidan hvit. Iris gul. 
Vistelseort och lefnadssätt: I södra delen af Öster- 
sjön, vid Abekås, fås "Tungan någon gång i åltinor om 
hösten; i Sundet fångas hon då och då, i södra Kattegat 
fås hon väl oftare, men icke i mängd. I Bohusläns skär- 
gårdar, der hon vanligen kallas Såle är hon mycket all- 
män. Vid vestkusten af Norge förekommer hon älven, 
men huru långt upp mot norr, är ännu icke kändt. 
Tungan fångas mest från April ull slutet af Maj; nå- 
gon enda kan fås fram till midsommar; 1 April är hon bäst. 
Hon kan fås i alla slags garn, och fiskas både på djupt 
och grundt valten. Hon säges leka i slutet af Maj och 
början af Juni enligt Ekstr. — Köttet är fint och hon 
anses vara den mest välsmakliga af alla Flundrefiskar. 
