BLÅ-TOBIS. 657 
på käkarna, men främst på plogbenet sitter en pyra- 
midformig knöl med klufven spets. Svalgtänderna — 
— — Gälöppningarna, gällocken m. m. som hos förra. 
Ryggfenan, som börjar öfver hälften eller bakre tred- 
jedelen af bröstfenan, fortsättes som hos förra.  Bröst- 
fenorna långa som från nosspetsen till bakbrädden af 
ögat. Anus ligger långt tillbaka, halfvägs mellan stjert- 
fenspetsen och förlocksbrädden. Analfenan, som börjar 
bakom midten af ryggfenan, är lik föregåendes. Stjert- 
fenan klufven med bredare flikar. Hufvudet hart; kroppen 
betäckt med något större, runda, spånlagda, slätbräddade 
fjäll, fint stråligt räfflade, liggande i tydliga rader snedt 
uppifrån bakåt. De synas bäst sedan fisken blifvit 
torr.  Sidolinien rät, ligger närmast ryggsidan och in- 
nehåller 120 å 125 slemrör, men blir otydlig mot 
stjertfenan.  Långs buksidan synas inga por-rader; men 
slörre spånlagda, bakåt något kantiga fjäll. Bröstfenorna 
nästan dubbelt så långa som från underlocksfliken til 
förlocksbrädden. Färgen ofvan till nära midten af kropps- 
sidorna grönaktig med dragning i blågrått; sidorna silf- 
verblanka med någon dragning upptill i messinggult; 
buksidan hvit, blåaktig. Iris silfverhvit, upptill gulaktig. 
Längd 6—7 tum. 
Inre mjuka delar: Hela peritoneum silfvergrått. 
Lefvern delad i 3, uti spetsen afrundade flikar, sträc- 
ker sig ungefär till bröstfenspetsarna. Magen fortsättes 
rakt ned, är långdragen, aflång och slutas spetsig, lika- 
som hos ålen. Den är tunn och genomsigtig. Från 
dess öfra sida går ett utskott uppåt nästan lika tjockt 
som magen och från detta går tarmen nedåt, rnen 
slingrar sig och ligger dubbel tills han går rakt ned i 
anus.  Appendices pylorice finnas icke.  Gallblåsan Uiten 
oval, bernstensgul; mjelten kulformig, svart.  Simblåsa 
ingen. Bakom analöppningen ligger en liten vårta. 
Vistelseort och lefnadssätt: Tobisfisken förekommer 
vid alla sandiga hafskuster, från det sydligaste Skåne 
