INSJÖ- ÅL. 665 
af kusten, som ligga emellan dem. Men att samma 
förhållande redan egde rum för lång tid sedan, och alt 
samma fläckar af kusten redan från forntiden varit 
kända som indrägtiga ålfisken, kan slutas deraf, att åt- 
minstone flera af dem, vid Indelningsverkets inrättande 
under Carl Xktes tid, blifvit skattlagda eller eljest dis- 
ponerade. Samma förhållande eger rum hela kusten 
uppåt; ty äfven upp vid Hernösand finnas skattlagda 
ålfisken. Der anses ålen isynnerhet tåga ut ur sjöarna 
i hafvet kring den 24:de Juli, enligt benäget medde- 
lande af Professor Bern. 
Sådana ställen på Skånes ost- och sydkust, der 
ålen under sina vandringar går tätt till strandbrädden- 
och fångas i större mängd, äro: kusten vid Juleboda, 
Cimbrishamn, fiskläget Knebäck, lägenheten Esperöd, 
fiskläget Wik, Baskemölla, Brantevik, Kåseberga, Abe- 
kås, Skåre, Fredshög och Falsterbo. På alla dessa stäl- 
len infinner sig ål,1istörre eller mindre antal, alla år 1 
September och Oktober månader, isynnerhet då nätterna 
äro mörka, och fångas i s. k. ålhommor eller ryssjor, 
hvilkas öppningar äro vända åt norr eller öster, till bevis 
att ålen kommer från dessa väderstreck, och från de 
floder som der löpa uti hafvet. Den ål, som på detta 
sätt under vandringen fångas, är uteslutande den först 
anförda formen, som också derföre kallas homål, eme- 
dan han tages i homma. 
Det märkvärdigaste härvid är, att det ådagalägger 
en stor regelbundenhet i ålens årliga vandringar, så 
mycket mer obegriplig, som man knappast kan antaga 
att det är samma individer, hvilka årligen till samma 
ställen återkomma. Ty deri skiljer sig Alens vandrin- 
gar från Laxens och alla andra fiskars, att ålen van- 
drar ur insjöarna, nedåt Moderna och ut i hafvet, der 
han följer kusterna åt söder (åtminstone i Östersjön) för att 
finna ett passande ställe att lägga sig i hide under vin- 
tern; men man har aldrig märkt att fullväxta ålar, under 
Skandin:s Fiskar. 43 
