672 (L-FUSKAR, 
hafva flera Författare: YaAarreur, Hesk. RataKe m. fl. be- 
skrifvit ålens äggstockar och äggen (romkornen) som i 
dem förekomma. Men den som, så vidt jag känner, 
hittills fullständigast afhandlat detta ämne och som gjort 
det till föremål för en egen utförlig Afhandling, är R. 
F. Måur. Housgaunm-Horssenuvcn, i sin Inaugural disser- 
tation: De Anguillarum sezu et generatione, Greilsw. 
1842. — I denna, i fera hänseenden ypperliga Af- 
handling, har D:r Horsscuucen lemnat lithografierade figu- 
rer öfver så väl äggstockarna med äggen, som dessas af 
Hesr. Raruke först funna, små utgångskanaler. Af rom- 
kornen, förstorade under mikroskopet har Förf. äfven 
lemnat goda figurer. Med RartnaKke och Yarreor till före- 
gängare, antager Horyscu. alt ålen lägger rom och föder 
icke lefvande ungar, dels emedan, såsom VARRELL an- 
märker, hos ålen finnes en tallös mängd af romkorn, 
och de fiskar som föda lelvande ungar blott hafva ett 
ringa antal deraf, dels emedan, såsom Ryruke också 
anfört, utförselkanalerna äro så trånga, alt om äggen 
utvecklades i bukhålan till foster, skulle de ej kunna 
komma ul. 
Innan vi gå vidare anser jag mig böra 1 korihet 
beskrifva ålens fortplantningsorganer. Öppnar man en 
ål längs buksidan från bröstet till ”nafveln,” så ser man, 
jemte de öfriga inelfvorna, längs ryggen en lång, på mid- 
ten tjockare, åt båda ändar afsmalnande simblåsa, som 
sträcker sig uppåt till mellangolfvet och går bakåt något 
bakom anus. Längs begge sidor om simblåsan ligger ett 
hvitt temligen bredt något fålladt band, som med ena kan- 
ten är fästadt medelst en smal hinna, en fördubbling af 
bukhinnan, vid simblåsan, och den andra kanten är fri. 
Nessa begge band gå framåt till främre delen aflefvern 
och sträcka sig längs hela bukhålan till ett stycke bakom 
analöppningen, med hvilken de icke stå i något slags 
förening. De ligga således'vidt skilda, och som nämn- 
des, med den ena brädden fri hängande i maghålan, den 
