INSJÖ- ÅL. 673 
andra mer hoprynkad och fästad längs sidan af sim- 
blåsan. I dessa band, som äro omgifna af en duplikatur 
af peritoneum, ligga de små romkornen strödda i oräk- 
nelig mängd. Betraktar man dem noga, kunna de väl var- 
seblifvas med blotta ögat, och ännu tydligare med lup; 
men först då man använder mikroskopet, ser man tydligt 
deras form och inre beskaffenhet. De äro vanligen runda, 
omgifna af en hinna, som bildar en klar genomsiglig ring 
(zona pellucida) och inom denna bestå de af en kornig 
massa, som påtlaglikt utgör äggbhlomman (vitellus) och hos 
de större exemplaren ser man endast denna, isynnerhet 
sedan de legat någon tid i vatten, emedan de i ägg- 
blomman innehållna små ägghvite-kornen stelnat och blifvit 
ogenomsigliga. Men tager man, ur samma äggstock. de 
smärre romkornen, i hvilka ägg-gulan ännu icke utbilda! 
sig, så ser man i dem ganska tydligt den s. k. Purkin- 
jeska blåsan, som är helt klar och färglös. I unga ålar, 
tagna under vintern, utgöras de endast af sådana vatlen- 
klara blåsor. Således kan intet tvifvel uppstå att de ju äro 
verkliga ägg +), och således känner man ålens ägg, ehuru 
”) Man jemföre härmed: HEin. RaruKe Uber die weib- 
lichen Geschlechts-Werkzeuge des Aales i WIiEGMANNS År— 
chiv 1838, IV. 4, pag. 2991 Afven har. Prof. A. RErtztus 
i Vet. Akad:s Ofversigt 1854, pag. 116, lemnat figurer och 
beskrifningar öfver äggens utveckling hos Laken, som Sy- 
nes vara fullkomligt analog med äggens utveckling hos 
ålen. HOHNBAUM—-HORNSCHUCH antager, i sin anförda Disser- 
tation pag. 16 att de korniga runda kroppar, som han af- 
bildar fig. IV. a. icke äro rom utan mjölke (hannens kön- 
delar ”festiculi”) emedan han icke i dem funnit vesicula 
germinativa Purkinju, men härtill ha vi ofvan antydt or- 
saken. Deremot menar HORNSCH. att honans romkorn äro 
något olika, till formen ovala, mindre korniga och med syn- 
lig vesicula Purkinji. fig. V. Jag har icke sett fullkomligt 
sådana ägg hos någon af de många ålar jag undersökt; men 
mig vill det synas som den skenbart ovala formen kunnat 
tillkomma genom någon tillfällighet; och att den inre kor- 
niga texturen, som dock tydligt finnes, varit mindre ut- 
vecklad, så att Purkinjeska blåsan kunnat ses, kan ha 
