678 ÅL-FISKAR. 
träffat åtminstone någon. Af min hittills inhemtade er- 
farenhet föranledes jag, åtminstone tills vidare, antaga 
alt ålen är hermaphrodit; men fortsatta undersökningar 
böra och skola anställas. 
att annat besynnerligt fenomén, som hos ålen fö- 
reler sig och som tyckes hafva någon likhet med för- 
hållandet hos Ormen vid parningen, är att på en viss 
årstid, som här i Ringsjön intäffar sist i Maj och till 
medlet af Juni, ålarna samlas i stor mängd och slingra 
sig omkring hvarandra till ett knippe, stundom af en 
betydlig storlek; man har sagt att det ibland träffas af 
omkring en famn i vidd och ett par alnar i höjd, be- 
stående af flera hundrade, om ej tusende ålar. Detta 
fenomén var icke obekant för forntiden; Atheneeus, Op- 
pianus, Plinius m.fl. nämna det. (CoxrR. Gesser omtalar, 
i sin Histor. animal. IV. pag. 45, alt i Mainfloden tagas 
stundom tusen hopknippade ålar. — Fiskarena vid Ring- 
sjön hafva egna benämningar för detta ålens beteende, 
de säga all han lägger sig i vret, eller att han bunkar 
sig. Dessa ål-vret eller knippen träffas blott mycket 
tidigt på morgonen och de skilja sig då solen gått upp. 
Egentligen är det några tummar på natten och före 
soluppgången, som de äro samman. De fiskare, som 
kunnat smyga sig nära dem, försäkra att de ligga helt 
stilla på bottnen, men alt omkring dem gå ensliga ålar 
af och an, och synas vilja ”kmippa sig” med dem. Men 
få de icke  ullfälle dertill, eller ålarna icke förekomma 
i större antal, så uppsöka de någon annan kropp, ett 
rör eller dylikt, kring hvilken de slingra sig och som 
de derigenom sätta i rörelse. - EW sådant tillfälle synes 
det vara, som Prosten ExKsrröv beskrifvit i Vet. Akad:s 
Handl. 1831, sid. 294, och sednare har Herr Prosten 
vänskapsfullt meddelat mig att ålen på samma sätt, vid 
nämde årstid, slingrar sig kring Klotång (Fucus vesi- 
culosus) + hatvet. De förutnämda ål-vret eller knippen 
bilda sig ej blott i insjön, utan äfven någon gång i ån, 
