682 TOFSGÄLAR. 
4 fot 33 tum. Hufvudet 84 tum. Från nosspetsen till 
början af ryggfenan 123 t., — — till munviken 33 tum 
— — lill ögat 23 — — till bröstfenfästet $3 tum. Bröst- 
fenans längd 33. Från början af ryggfenan till början af 
analfenan kring 4 fot. Exempl. vägde 4 Lisp. 2 skålp. 
Tänderna: + hvardera underkäksgrenen en tät rad af vals- 
formiga, i spetsen något hoptryckta tänder, innanför hvil- 
ken står en rad af mycket små, och ut mot spetsen och 
vid spetsen en karda af små tänder. Plogbenets tand- 
karda aflångt-oval, på midten bredast, och framom den 
smalare framdelen, en twvärt oval tillsats, tätt fullsatt 
med spetsiga något krökta tänder. Ofverkäkens tänder 
likna dem 1 underkäken. 
Anm. Det ofvan beskrifna exemplaret var fångadt i Bohus- 
län under vintern; ett annat, fångadt vid Halmstad höll 
5 fot 6 tum, och kring magen 15 tum, vägde äfven 
I Lisp. 2 skälp. Ett annat exemplar höll 7 fot i längd 
och vägde 2 Lisp. 13 skålp. 
Vistelseort: Halsålen förekommer utanför Bohus- 
länska skärgården på betydhgt djup, der storbackorna 
utläggas för Långa och Torsk. Ett år fingos flera på 
backorna till Mollsund; men är eljest öfver allt säll- 
synt. Någon gång går han äfven ini Öresund, der ett 
exemplar fångades vid Landskrona under vintern 1853. 
Små exemplar gå stundom in 1 skärgården vid Bo- 
huslän. De största, man sett från Skagerrack, uppgif- 
vas hafva hållit i längd 8—9 fot och i vigt 3 Lisp. 
— Han är sämre i köttet än vanliga ålen. 
4:de Ordningen: Tofsgälar (Lophobranchii Cuy.). 
Gälarna kva små tofsar, fästade längs gälbågarna; 
gälöppningarna et htet hål vid hvardera sidan af nac- 
ken. Nosen en mer eller mindre hoptryckt tub, som 
slutas med en liten nästan vertikal munöppning. Tän- 
der inga. 
Anm. Gälarna, som hos alla våra andra fiskar bilda kam— 
formigt ställda skifvor, synas hos dessa likna små 
