VANLIG HAFMUS: 707 
snart afbrytes under haket och fortsättes sedan utåt 
liksom den öfra. Sidolinien bildar en söm, som löper 
parallelt med ryggen, närmare denna än buksidan och 
kommen nära hälften af stjertens längd löper hon ned 
och följer derefter roten af den undre fenan. Färgen: 
ryggen brunaktig, sidorna silfverhvita mer eller mindre 
molnade med brunt; nosen ofvan brun, under rödaktig. 
Hannen har på pannan framom ögonen ett bågböjdt 
krökt ben, i framändan utvidgadt och der på undre 
klotlika sidan tätt belagd med bakåtböjda klolika tag- 
gar. Framom Bukfenorna på hvardera sidan, i en ur- 
gröpning och dold af en hudfåll, ligger ett, vid roten 
trindt, utåt tundt utbredt brosk, på insidan väpnadt 
med en rad af klolika taggar. Bakom analöppningen, 
från insidan af hvardera bukfenans rot, utgår ett långt 
rakt brosk i form af kniptång, hvars begge grenar äro 
på insidan väpnade med ett bredt fält af spetsiga tag- 
gar, långs sidan sitter ett oväpnadt brosk af samma 
längd som de väpnade. 
Anm. Chimera mediterranea Bisso, hvaraf härvarande Z00- 
logiska Museum har ett exemplar, meddeladt af Risso 
sjelf, är icke till urten skild från vår nordiska Chim. 
monstrosa, hvaraf den knappt utgör en varietet. Prins 
CH. BONAPARTE har derföre rätt då han i Faun. Italica 
upptager den under samma namn. 
Vistelseort och lefnadssätt: Hafsmusen förekommer 
i Nordsjön och Kattegat och går någon gång in i Sun- 
det, men aldrig i Östersjön. En och annan gång har 
jag fått henne från Öresund mellan Landskrona och 
Hven, fångad i torsk-garn på ett djup af 30 eller 40 
famnar. Något oftare förekommer hon vid Kullen samt 
bland Bohusskären, der hon fås då och då tillsammans 
med koljor, på små backor, agnade med skal (djuret 
af Mytilus edulis) på 40 till 60 famnars djup, på 
bergbotten. Afven tages hon på storhbackor på 80, 
90 till 100 famnars djup med makrill eller kolja till 
