708 HAFMUS-FISKAR. 
agn. Vid Bergen, der hon kallas gulhå, fås hon på 
fjorden i flundregarn på 16 till 20 famnar; äfven ta- 
ges hon på lina på 100 till 200 famnars djup. Långs 
Norges nordvestra kust fås hon äfven någon gång, åt- 
minstone upp ofvan Trondhjem. I Bohuslän (på Grund- 
sund) berättade man mig, att der kring år 4824 eller 
22 var pest på denna fisk och att den om vårtiden 
fans död flytande på vattnet vid skären och strän- 
derna; derefter har hon der varit mera sällsynt än förr. 
(Jemf. hvad som i detta afseende säges om Berggyltan 
sid 265. 
Költet ätes aldrig, men lefvern, som är flytande 
som en olja, läggas i magar af Långor och nyttjas att 
smörja svulst, ledvridning och skador af HFjersingens 
styng (sid 45). Dessa så kallade Hafmuspåsar förva- 
ras af fiskarena till påkommande behof, eller ock säljas 
de till Apothekare, som afyltra dem till Allmogen. 
Afven nyttjas lefvern som annan olja att smörja lås 
m. m. Ryggraden, som består af ett långt rör, be- 
gagnas stundom af fiskarena till pipskaft. 
2:dra Ordningen: Broskfiskar med fastväxta gälar: 
Gälarnas yttre bräddar äro fastväxta vid huden, så att 
valtnet, som intages i munnen, utgår mellan dem ge- 
nom fera i rad liggande hål. Gällock finnes icke. 
Hit hörande tiskar indelas i Bredmunnar (Plagiostomi) 
och Rundmunnar (Cyclostomi). 
De förra innefatta två stora Linnéanska slägten: Squa- 
lus och Raja, som i mycket äro lika: de hafva munöpp- 
ningen i form af en tvärskåra under nosen; kroppen trin- 
dad eller bred och nedtryckt; de ben hvilka tjena som 
käkar (ossa postmandibhula och palatina Cuy.) äro väpnade 
med tänder i flera rader. Hannarna hafva likasom Chi- 
mera hällkakar för kopulationen; och hos alla synes par- 
ning äga rum, hos alla befröas äggen inom modrens kropp. 
Men somliga lägga äggen innan ynglet deri utvecklas; an- 
dra föda lefvande ungar. Hos fostret finnas långa hårlika 
