HÅSKERDINGEN. 725 
smalare spetsiga nästan syllika, eller smalt lancettlika, 
föga böjda, vid roten något bredare, och med en långs- 
gående köl i midten framtill; de undra breda platta 
med en snedt utåt (bakåt) rigtad spets (och öfra eg- 
gen stundom ytterst fint naggad) hvarigonom hela tand- 
raden bildar en såg. Alla fenorna äro små, efter krop- 
pens storlek: bröstfenorna nästan ovala, bukfenorna 
mycket små aflånga smala, slutas i en spets. KRygg- 
fenorna: den främre, som börjar midt öfven ryggen, 
ligger litet framom, och den bakre litet bakom buk- 
fenorna, med brädden något uppstigande slutas i en 
spets; begge lika till formen, men den bakre är min- 
dre. — Stjertfenan delad i 2:ne flikar, af hvilka den öfra 
bakåt-uppåt riglad är lävgst och slutas spetsig; den 
undre kortare mer trubbig. Färgen mörkt askegrå. 
NB. Efter HurscuHnson, hos Yarreu 5314, är färgen på 
den nyss upptagne fisken brun, mörkt skuggad med 
blått. 
Vistelseort och lefnadssätt; Håskerdingen är den 
glupskaste och farligaste af alla hajarter i Nordsjön, och 
näst Brugden är han också den störste. Han är 12 
—15 fot lång, och man skall, enligt Gusnerus, ha träffat 
dem som hållit 25 fot i längd. Han förekommer i de 
norra delarna af Nordsjön, kring Norge, Island och 
Grönland, och han är på några ställen talrik. Af alla 
hajar skall han gå närmast norrpolen; han träffas ända 
upp vid Spetsbergen. Afven går han in i Kallegat och 
har åtskilliga gånger blifvit fångad i Bohusläns skärgårdar. 
Prosten Erströvm har underrättat mig att i Mars 1840 fån- 
gades ett exemplar på storbacka, på 60 famnars djup, 
utanför Paternoster-skären: det höll i längd från nosspet- 
sen till bukfenspetsen 6 fot 1 tum. Ett annat fångades 
i Bohusskären 1849 som var så stort att med lefvern 
fylldes 2 tjärtunnor.  Atskilliga hafva blifvit fångade, 
men de föras icke i land; fiskarena taga lefvern och kasta 
