SPJUTROCKA. 744 
der storbackor utläggas, men hon är den sällsyntaste 
af alla våra rockarter, likasom hon äfven efter fiskarenas 
uppgift skall vara der största. 
2:d0). Spjutrockor: Trygon. 
Spjutrock-Slägtet (Trygon ADANS.). 
KrRoPPSFORMEN nästan som hos de föregående, och likasom 
hos dem är hufvudet omgifvet af bröstfenorna. 
Tändersa grynformiga, ligga i dubbelt sneda rader (qvin- 
cuns), men 
StTJERTEN, SoM är väpnad med en lång, spetsig och i 
begge bräddarna sågtandad tagg, har inga rygg- 
fenor och slutas utdragen i en lång smal spets. 
Spjutrocka (Trygon Pastinaca (Ls). 
Artim. ÖOfovan grågulaktig eller svartgrön F), under hvit ; 
kroppen rutformig slät, med kort men spetsig nos. 
Synonymi: Raja Pastinaca LIN. Syst. I. p. 396. ReErz. 
Faun. p. 304. Nirss. Prodrom. p. 120. — Trygon 
vulgaris $& Aldrovandi Bisso Faun. merid. II. p. 160. 
— Trygon Pastinaca Cuv. Regn. anim. II. 399. — 
BonaAP. Faun. Ital. VI. med fig. — Der Stechroche 
BrLocH Fische Deutschl. 3, p. 62, tab. 82. — The sting- 
ray PEN. Brit. Zool. II. p. 95. YaArRrR. Brit. fishes II. p. 
588 med fig. Donov. V.: pl. 99. 
Vistelseort: Hos oss är denna rocka ytterst säll- 
synt och åtminstone under de sednast förflutna 45 åren 
har hon den icke, så vidt jag fått spörja, blifvit iakt- 
tagen vid någon Skandinavisk kust, mer än en enda 
gång, då Kammarherren Herr Baron GYLLENSTJERNA på 
Krapperup, den 24 Juli 1849, erhöll ett exemplar 
deraf från Arilds fiskläge i Kullen. Det var ännu 
") Färgen ofvan svartgrön af ett mörkt slem (GYLLENSTJ. 
1 Bref). 
