6 Mötet den 5 oktober 1901, A 



tog till Slätskär i Leralands skärgård, iakttogs Se. parvulus på 

 stranden af en långgrund, skyddad hafsvik. Exemplaren voro 

 ännu späda, raen röjde sin art genom de brungröna, bågigt 

 utböjda bladen, de hvita slidorna och de redan fullt tydliga, 

 om ock ännu små hibernaklerna. Senare efterforskningar åda- 

 galade, att arten uppträdde massvis på alla lämpliga lokaler i 

 Lemland. Enligt hvad hrr Klingstedt och Palmgren benä- 

 get meddelat mig, var detsamma fallet äfven i Jomala, Finström, 

 Hammarland och på Ekerö. 



Under senare hälften af sommaren 1901 egnade jag sär- 

 skild uppmärksamhet åt förekomsten af Se. parvulus i Pargas 

 (Ab). På hvarje långgrund, lågländt strand, där underlaget 

 utgjordes af lera eller lerblandad sand, såg jag densamma 

 i kraftig utveckling och rik blomning; på några särskildt gyn- 

 nade lokaler, såsom på strandbältet vid Pargas kyrka, växte 

 arten i oerhörda mängder. I dess sällskap förekom förutom 

 andra växter vanligen äfven Se. aeicidaris. Men medan denna 

 med sina spensligare och längre, mörkgröna, uppåt riktade blad 

 i följd af sin skottbildning bildade sammanhängande fläckar 

 eller smärre mattor, stodo de långt talrikare Se. parvulus -inåi- 

 viderna isolerade från hvarandra och spridda öfver en större 

 yta. Äfven i grundvatten iakttog jag flerstädes vår växt i säll- 

 skap med Zanniehellia- och Ruppia-arier; här syntes den dock 

 i regeln vara steril. Huruvida Se. parvulus sistlidne sommar 

 utvecklade fullt mogna frukter, är jag ej i tillfälle att med viss- 

 het afgöra; säkert är, att arten omkring den 20 augusti hunnit 

 åtminstone mycket nära detta stadium. 



Också i skärgården mellan Hangö och Åbo uppträder Se. 

 parvulus. Sålunda har herr Artur Ramsay lämnat mig upp- 

 gift om att arten är allmän i Bromarf. 



1 omnejden kring Helsingfors är Se. parvulus likaledes 

 allmän. Den uppträder, för att nu endast nämna några loka- 

 ler, såväl vid Edesviken som vid Hummelviken och är t. ex. 

 vid Fölisön mycket ymnig. Ännu i slutet af september var jag 

 i tillfälle att se densamma, äfven här i sällskap med Se. aei- 

 eularis. Hibernaklerna voro nu stora och svällande. På många 



