^ Kritik och >Kritik5. 11 



längd och iVio mm höjd. Endast på grund af denna olikhet 

 i storlek och utan att hans exemplar företedde minsta olikhet 

 för öfrigt, har han förkastat det namn, under hvilket jag be- 

 skref arten 9 år förut. Detta är absolut orätt. Så lösa 

 ^'å icke principerna och reglerna för nomenklaturen vara. Hvil- 

 ken massa af namn måste icke då ändras! Mera till det ku- 

 riösa räknar jag sådana oegentligheter, som att C less i n i sin 

 Molluskenfauna Oesterreich-Üngarns und der Schweiz (1887) upp- 

 tager såsom varietet af Hyalinia nitens Mich, ett förut okändt 

 namn »Szepii Hazay» och som dess synonym »H. nitens Mich, 

 var. Ressmanni West. Jahrb. 1883» ! Något skäl har naturligt- 

 vis icke kunnat anföras. 



2. Det förekommer ibland att en författare l)lir tvungen 

 att uppställa och beskrifva en ny art efter uppenbart unga 

 eller icke fullständigt utväxta exemplar, då t. ex. embryonalvindnin- 

 garne hos dessa visa en från alla bekanta beslägtade arter full- 

 komligt afvikande byggnad eller skulptur, och alltså angifva den 

 nya artens hufvudkarakter. Det namn, under hvilket denna då 

 beskrifves, får icke ändras af den, som sedan får i sina händer 

 den utväxta snäckan, så vida icke denna företer en afvikande 

 habitus eller nya och vigtigare artkarakterer (såsom mynning- 

 tänder e. dyl.), hvarigenom dess systematiska ställning blir en 

 annan. Så t. ex. min Helix (Xerophila) metabola från ön Lam- 

 pedusa. Den senare från samma ö beskrifna X. lampedusce 

 Kob. har blifvit ansedd vara den fullbildade metabola, men är 

 en skild art och utan dennas embryonalkarakter. 



3. 1 sammanhang med föregående vill jag fästa de unga 

 malakologernas uppmärksamhet mera än hittills skett på nöd- 

 vändigheten att iakttaga beskaffenheten hos snäckornas em- 

 bryonalvindningar. Många arter anlägga dessa helt an- 

 norlunda än deras för öfrigt närmast beslägtade, med hvilka de 

 under sin vidare utveckling kunna i hög grad öfverensstämma. 

 Om således dessa vindningar äro mycket smala, d. v. s. tilltaga 

 långsamt i bredd, deremot hos en nära förvandt, för öfrigt nä- 

 stan lika art äro påfallande breda och grofva eller hafva en 

 starkt afvikande skulptur, och dessa karakterer äro konstanta, 



