B Botaniska undersökningar i Björneborgstrakten. 25 



tände på växtvärlden främst skulle ådraga sig min uppmärk- 

 samhet. I anslutning till »Björneborgares» förslag utkastade 

 jag planen att egna den första tiden åt en jämförelsevis hastig 

 undersökning af älfven och dess närmaste omgifning — omkr. 0,5 

 — 1 km åt hvardera sidan — ofvanom staden. Utgångspunkten 

 blefve trakten kring Ulfsby kyrka. Därpå skulle följa ett nog- 

 grannare studium af ödeltat, hvilket lofvade att blifva intres- 

 sant i växttopografiskt hänseende. Sedermera var det min af- 

 sikt att fortsätta allt längre nedåt ända till Räfsö, hvarvid haf- 

 vets inflytande på växtvärlden och de till följd häraf uppkomna 

 zonerna skulle beaktas. Vidare ämnade jag undersöka några 

 af de yttersta hafsholmarna samt, om tiden det medgåfve, göra 

 en afstickare t. ex. till Kumnäs udde eller Hvittisbofjärds skär- 

 gård. Det var skäl att börja undersökningen inne i landet, 

 emedan växtligheten där alltid är tidigare utvecklad än ute vid 

 hafsbandet, och emedan gräset på ängsmarkerna kort efter mid- 

 sommar skulle nedmäjats. 



Detta program blef i hufvudsak följdt. Hufvudkvarteret 

 uppslogs till en början i Gammelby, dit jag anlände den 11 

 juni. 



Till först undersöktes trakten mellan Ulfsby kyrka och 

 det längre uppåt belägna färjstället öfver älfven invid Friby. 

 Icke långt nedanför färjan delar sig älfven kring Saaris ö uti 

 den smalare Vanhajoki och den bredare, lugnare Isojoki. Nämnda 

 ö upptages till stor del af odlingar, men bär äfven något skog. 

 Längst i söder finnes på udden litet löfskog med riklig örtve- 

 getation; där växte bl. a. Geum intermedium. På öns norra 

 udde åter träffas en djup, vacker granskog. På älfbranterna 

 mot Vanhajoki gjordes ståndortsanteckningar. 



Den 13 juni företogs en lång exkursion utmed vänstra älf- 

 stranden från Friby till Koivisto och därifrån längs landsvägen 

 till staden. Härunder studerades särskildt älfbranterna och de- 

 ras växtlighet. De präktigaste älfbranterna i trakten finnas 

 strax ofvanom Koivisto gård; de äro ställvis så branta, att det 

 är svårt att klättra uppför dem, så mycket mer som sanden 

 ger vika under fötterna. — Under denna och några andra ex- 



