B Botaniska undersökningar i Björneborgstrakten. 29 



till sten eller tränga sig fram mellan de väldiga blocken. Bärg 

 äro däremot sällsynta; på Busö och Sådö finnas några sådana 

 af obetydlig höjd. Invid Ylinokka och Torbonäs finnas dock 

 två högre bärg. 



Vid floden förekomma mest stenstränder med jämförelse- 

 vis små stenar, där de mest karaktäristiska växterna äro Myo- 

 soiis caespitosa, Stellaria media och Polygonum hydropiper. 

 Vikarna äro tämligen långgrunda och hysa samma växtlighet af 

 vattengräs m. m. som inne i deltat. Inåt mot land kan antin- 

 gen Eqvisetum fluviatile m. m. uppträda såsom redan beskrif- 

 vits, eller ock infinna sig Carices genast. Och ej sällan finnes mellan 

 vattengräsen och albuskaget en egendomlig zon med Polygonum 

 foliosum. Marken i denna zon utgöres alltid af mycket lös 

 gyttja, som öfversvämmas vid högre vattenstånd. Än är gyttjan 

 bar, än är den i större eller mindre grad täckt af Raminculus 

 flammula var. repfans. Polygonum foliosum förekommer här 

 rätt ymnigt och ofta tillsammans med P. hydropiper, P. minus, 

 Bidens etc. Under gyttjan, som är någon dm djup, möter fast 

 mark: grus af samma slag, som träffas högre upp på stranden 

 strax nedanför albältet. Denna zon kan nå en bredd af ett 

 tiotal meter. Ofvanstående gäller både öarna och fastlandet. 



En annan egendomlighet för nordöstra älfstranden är det 

 rikliga uppträdandet af klibbal. Gråalen blir sällsynt redan vid 

 Ylinokka, och från Porinnokka *) nedåt saknas den. 



Mellan fastlandet och en del af holmarna finnas vidsträckta 

 samfund af Characeer. 



Den 9 juli företogs en exkursion till Södermarks by i 

 Norrmark, som var af hufvudsakligen historiskt intresse. I 

 nämnda by växer nämligen på Uusitalo (Praka) hemmans mark 

 den gamla ek, som torde vara densamma, hvilken redan Linné 

 omnämnt (Flora lapponica, Prolegomena, § 30), och om hvilken 

 man tvistat, huruvida den vore vild eller ej. Det var naturligt- 

 vis för mig omöjligt att med säkerhet afgöra frågan, om än 



*) En udde på Lyttskärs mark något ofvanom Tärnoura holme. 



