Mötet den 4 oktober 1902. 23 



i fuktig blandskog ungefär V2 km. från stranden, att icke tala 

 om täta gråaldungar i trakten af Kantvik och Kolsarby på litet 

 längre af stånd därifrån. Likaledes har jag i Ingå anträffat den 

 i såväl yngre som äldre exemplar på Haga alldeles invid Kyrk- 

 fjärden och i stora kraftfulla exemplar högre upp, vid vägen 

 emellan Sågars och Fagernäs, jämte det den tidigare observe- 

 rats på Fagervik. Att den dessutom skall förekomma på flere 

 andra ställen vid eller i närheten af hafvet i södra Finland, 

 torde man kunna sluta till såväl af dessa här anförda exempel, 

 som af dess nyligen skedda upptäckt på stranden af Högland. 

 Visserligen betydligt mindre allmän vid kusten än i det inre 

 af landet, synes den mig i betraktande häraf dock ej kunna 

 kvalificeras som litorifob. 



Det förefaller mig snarare som om den uti sin utbredning 

 söderut vore förekommen af sin sydliga frände klibbalen, hvilken 

 inom ekzonen, såvidt kändt är, ensam representerade släktet, 

 och hvilken den möjligen i en aflägsen framtid komme att 

 undantränga, ett antagande, som på ett enkelt sätt kunde för- 

 klara dess olika frekvens vid Finska och Bottniska vikarnes 

 kuster. 



Icke allenast på själfva hafsstranden, utan äfven på våt 

 och fuktig mark i allmänhet, ja, vid kusten till och med på 

 torrare mark, finner man gråalen i södra Finland öfver hufvud 

 taget ersatt af eller stadd i stark konkurrens med klibbalen, 

 hvaremot den i de nordligare trakterna i följd af klibbalens till- 

 bakaträdande blifvit den förherskande. På de af mig anförda plat- 

 serna i södra Finland, där gråalen nu anträffas, har denna art 

 tydligen infunnit sig senare än klibbalen och vid sin bosättning 

 haft hjälp af människan. På Haga vid Ingå kyrkfjärd förekomma 

 de unga gråalarna jämte hägg och sälg långs kanten af en 

 yngre fuktig äng på ena sidan om en landsväg, vid hvars andra, 

 högre belägna sida gamla ståtliga klibbalar kanta tallbacken 

 därofvan. Att klibbalen här ursprungligen uti täta bestånd, 

 med eller utan björkinblandning, varit allena rådande, intygas 

 af de spridda högväxta träd som uti den kärrartade trakten i 

 närheten ännu kvarstå. Äfven de andra omnämnda fyndorterna 



