24 M. Brenner, Gråalen och andra litorifoba arter. 



i Ingå utgöras af vägkanter vid skog eller odlad mark, med 

 eller utan klibbal i grannskapet. I Kyrkslätt äro de i fråga 

 varande växtplatserna äfven landsvägskanter samt ängsbackar 

 och beteshagar. Vid Helsingfors slutligen, där gamla högväxta 

 träd, i likhet med klibbalen och delvis ersättande denna, intaga 

 själfva stranden, hafva efter all sannolikhet de ursprungligen 

 här växande klibbalarna långt före detta förstörts och redan 

 tidigt ersatts af inflyttande gråal, en omständighet, som, jämte 

 dess förekomst på stranden af Högland, tydligen talar emot att 

 något »inflytande af hafvets närhet» skulle vara orsaken till 

 gråalens svagare spridning på Finlands sydkust. 



Hvad för öfrigt den af Saelan konstaterade förekomsten 

 på Högland vidkommer, är den så till vida intressant, som den ut- 

 visar att gråalen, om också uppträdande i en tillföljd af hafsstor- 

 marna eller måhända ringa ålder småväxt form, uthärdar hafskli- 

 matet, någonting, som för öfrigt äfven framgår af dess förekomst 

 på Eckerö på Åland och vid Skagerrack i Sverige och Norge, men 

 bestyrker ingalunda, såsom Hjelt i Consp., 1. c, synes mena, 

 tidigare uppgifter från 1841 och 1851, att gråalen därstädes skulle 

 vara så allmän, att klibbalen vore endast »nästan allmännare» 

 eller att den skulle på fuktiga sänkningar omgifva ängarne, där 

 den nu allmänna klibbalens förekomst därjämte genom uttrycket 

 »ob mit Ä. glutmosa?» angifves som osäker. Att förhållandet 

 sedan dess skulle hafva förändrats därhän, att gråalen, som 

 åren 1856 samt 1867 — 1873 ej alls observerades, nu ej före- 

 kommer annorlunda än som några sterila buskar på en ruU- 

 stenshafsstrand, kan man väl dock ej, med kännedom af dess 

 starka propagationsförmåga, antaga. I betraktande häraf torde 

 äfven uppgiften angående gråalens förekomst på Lavansaari, om 

 ock sannolik, fortfarande erfordra direkt bekräftelse. 



Af öfriga som litorifoba uppgifna växter förekommer Cam- 

 panula patula i stor ymnighet i Ingå, bland annat invid hafvet 

 så rikligt, att på tidigare hafsbotten uppodlade ängar äro all- 

 deles violetta däraf; den anträffas äfven nära hafvet i Kyrkslätt 

 och vid Helsingfors samt uppgifves som allmän på Fagervik. 

 Oeranium silvaticum med var. parviflonim förekommer på 



