46 Harald Lindberg, Galium saxatile och Centaurea jacea X Phrygia. 



ymnigt på en yta af ca. 10 m^, växande i små mattor, täckande 

 smärre stenar och trädrötter på en hög, åt S belägen, solöppen, 

 stenig, torr backe, bevuxen med tall, gråal och enbuskar, till- 

 samman med Ceratodon, Polytrichum juniperinum, Hypnum 

 albicans^ Agrostis vulgaris, Cerastiiim, Fragaria, Potentilla erecta, 

 Veronica officinalis, Campa?mla rotundifolia, Achillea rnillefolium 

 och Hieracium pilosella. Vid mitt besök anträffades endast 

 ett par stjälkar med knoppar. De af Emmy Franck 

 inlämnade exemplaren hade alla utslagna blommor. Enligt med- 

 delande af henne skall den senaste sommar ej kommit till 

 blomning, detta troligen beroende på den kalla och våta vä- 

 derleken. 



Qalium saxatile liknar vid ett flyktigt påseende något G. 

 uliginosum, men igenkännes lätt på sina glatta stjälkar och korta, 

 spadlika blad, som vid prässningen lätt svartna. Äfven den torra 

 växtplatsen är karakteristisk för arten i fråga. 



Förekomsten inom Pojo är ganska öfverraskande, då Ga- 

 lium saxatile i Sverige ej är anträffad norr om Småland (saknas 

 på Öland och Gotland), medan densamma i Norge förekommer en- 

 dast längs kusten från Christiansund till norra delen af Bergens 

 stift. För öfrigt är den utbredd öfver så godt som hela Europa, 

 saknas dock i Östersjöprovinserna och öfverhufvudtaget i Ryssland. 

 I Tyskland går arten norrut till Slesvig, Pommern och Brandenburg. 

 Genom fyndet i Pojo har artens nordostgräns framflyttats betyd- 

 ligt. Galium saxatile torde i likhet med Hypericum montanum och 

 Agrimonia odo?'ata, hvardera också tillsvidare anträffad endast på 

 ett ställe, vara att anse såsom relikt i sydvästra Finland. Att 

 dess förekomst ej kan betraktas såsom tillfällig, synes mig uppen- 

 bart; några odlingar finnas ej i närheten och växtplatsen, på 

 hvilken den förekommer, är den för arten typiska. Hassel med 

 åtföljande sydliga former är allmän på höjderna i trakten. 



2. Centaurea jacea X Phrygia. 



Af denna för floran nya bastard anträffade jag i medlet af 

 augusti sistlidne sommar tvänne exemplar, växande bland talrika 

 individer af C. Phrygia och några af C. jacea. Då jag först fann 



