Etymologiska och synonymiska oegentligheter på ornitologins 



område. 



Af 

 C. A. Westerlund. 



Under utarbetandet af sista delen af »Skandinaviska fog- 

 larnes fortplantningshistoria» (incl. Finlands), hvars första del 

 utkom 1878, har jag mött åtskilliga oegentligheter inom hit- 

 hörande etymologi och synonymi. Några få af dessa till- 

 låter jag mig att meddela jämte mina försök att beriktiga de 

 samma. 



1 . Namnet (Calamodyta) arnndinacea för en rörsångare 

 tillhör med prioritetens rätt uteslutande Sylvia turdoides Meyer, 

 emedan denna är Linne's Turdus arundiuaceus i Syst. Nat. 

 X. (1758). Sedan blef detta namn efter Brisson (1760) och 

 Latham (1790) öfverfördt på den vanliga rörsångaren och af 

 nordens zoologer troget bibehållet för denna, under det 

 att utlandets tilldelat detta namn än åt den ena, än åt den 

 andra arten. Nu sist har Friderich (Naturg. deutsch. Vögel, 

 1891) behållit namnet arundmacea för turdoides Meyer och 

 gifvit vår aruiidinacea namnet »salicaria Lin.». Reichenow 

 (Syst. Verz. d. Vög. Deutscht., 1889) behåller äfven namnet 

 arimdinacea för turdoides och gifver namnet sirepera Vieill. 

 (1817) åt vår arundmacea. Detta senare anser jag vara riktigt, 

 men äfven att det är nödvändigt, att alldeles förkasta det på så 

 sätt missbrukade namnet arimdinacea och för denne rörsångare 

 antaga det mycket lämpliga namnet turdoides. 



2. Efter dr Reichenow's föredöme (1889) har C. G. 

 Friderich (1891) »um Linné die Priorität zu wahren» gifvit 

 vipan artnamnet capella i den tron, att Linné först (1735) 

 använde detta för henne, emedan hon (och Telmatias gallinago) 



