Mötet den 1 november 1902. 61 



hirundo vara alldeles samma fågel, och den enda uppmärk- 

 samhet jag i hans arbeten funnit att han egnade den, utgöres 

 af ett par rader i hans Öländska resa (samma bok, p. 208): 

 »tärnan, som dödades, var alldeles lik den, som vi i går sköto 

 i sundet (och beskrefvo s. 197), men näbbet var vid spetsen 

 ofvanpå rödt». Jag anmärkte detta i en liten uppsats »Om 

 Ölands foglar», som jag skref 1853 och som trycktes 1855 i 

 Göteborgs K. Vet. o. Vitt. Samh. Handl. Det var denna anmärk- 

 ning och samtal därom med min store lärare, som gaf anled- 

 ning till att S. Nilsson i 3:dje upplagan af Fogelfaunan (1858) 

 uttalade starka tvifvel på riktigheten i den häfdvunna använd- 

 ningen af namnet Sterna hirundo. Här råder emellertid samma 

 förhållande, som vid Linn é's namn på många svenska snäckor, 

 bland andra den mycket vanliga Helix tiemoralis Lin. (= hor- 

 tensis Müll.), som han då också fann på Öland och därifrån 

 han ständigt anförde den i sin »Fauna suecica». Då O. F. Mül- 

 ler 1774 med rätta delade denna i två arter, men gaf namnet 

 nemoralis åt den form, som aldrig blifvit funnen på Öland, och 

 åt den linnéanska ett nytt namn (hortensis), d. v. s. förväxlade 

 dem, och dessa namn sedan af alla malakologer användts i 

 Müller's mening, så skulle, då jag (i Exposé critique des mol- 

 lusques, 1871) ådagalade detta, arterna byta namn, hvilket icke 

 kunde ske utan att åstadkomma villervalla i ett helt århun- 

 drades malakologiska literatur. Af samma skäl måste namnet 

 Sterna hirundo behållas för den fågel, som hittills, om än med 

 orätt, burit det. 



