Mötet den 6 december 1902. 79 



arter af släktet Formica men sedan i medlet af sommaren öfver- 

 flytta till Myr7mca-SiTter, där de öfvervintra samt äfven para sig. 

 I allmänhet äro arterna af dessa tvänne släkten sällsynta och 

 föga kända, hvarför skäl vore att taga vara på alla fynd af 

 desamma, att anteckna tiden för fyndet samt förvara exemplar 

 af den myra, tillsammans med hvilken de lefva. 



4. Cercifon depressum Steph. (= dorso-striaUim Thoms.). 

 Ett exemplar taget vid hafsstranden nära Täktom by på Hangö 

 udd den 10 juli 1901 af min son Unio. Denna art, som före- 

 kommer vid hafsstränder i mellersta Europa, och äfven är tagen 

 i Sverige och Norge ända upp till Trondhjem, var en ingalunda 

 oväntad nykomling till vår fauna. 



5. Carcinops qvattuordecim-striatus Steph. är däremot 

 en insekt, hvars anträffande hos oss man icke kunnat förutse. 

 Den hör till ett släkte bland Histeriderna, som förut icke var 

 funnet på Skandinaviska halfön eller i Östersjöprovinserna. Den 

 anträffades af min son Unio inomhus på Kukkasniemi i Karislojo 

 den 16 juli 1901. Arten har en stor utbredning och är tagen 

 på spridda orter i mellersta och södra Europa, norra Afrika 

 och norra Amerika. Då denna insekt ej finnes beskrifven i 

 Thomson's arbeten öfver Skandinaviens Coleoptera, torde en 

 kort deskription förtjäna plats i »Meddelandena». 



Oevus Carcinops Mads. 



Corpus parvum, ovatum, subdepressum. Caput retractum, 

 fronte clypeoque marginatis. Foveis frontalibus in prothoracis 

 pagina inferiore pone angulos anticis positis. Pronotum trape- 

 zoidale, stria marginali distincta. Scutellum parvum. Elytra 

 apice truncata, fortiter striata, striis baud abbreviatis. Tibiae 

 anticae dilatatae, extus apicem versus acute dentatae, sulco tar- 

 sali subrecto, obsoleto; posteriores angustae. Prosternum pro- 

 cessu antico distincto, lateribus marginatum. Mesosternum 

 emarginatum, antice lateribus stria marginali continuata. Pygi- 

 dium aeqvale, punctatum. 



Detta släkte står närmast Paromalus Er., men skiljer 

 sig genom djupa, nästan oafkortade strimmor på elytra, tydlig 



