116 A. L. Backman, En botanisk resa i Kuusamo sommaren 1902. 



byn, där jag inträffade den 23 augusti. — Mellan Rävä och 

 Ollila finnas hufvudsakligen mossar, kärr och sumpmarker, 

 medan norr om Ollila anträffas god tall-stockskog och moar. 

 Ofvanom Savilampi sjö har Oulankajoki höga och branta strän- 

 der, dels grusiga backar, dels brantstupande klippväggar. Längre 

 ned längs älfven torde högre bärg anträffas endast vid Taival- 

 koski och Kiutaköngäs. — På grund af ett af prof. Kihlman 

 vid månadsmötet i februari 1894 gjordt meddelande därom att 

 bärgsingeniören A. F. Tigerstedt föregående sommar under en 

 ämbetsresa till öfre loppet af Oulankajoki iakttagit rikliga kryp- 

 viden på södra stranden af älfven vid dennas utlopp i Savilampi, 

 undersökte jag noggrant nämnda strand utan att dock anträffa 

 de omtalade videna. Salix kastata och S. my?-simtes förekommo 

 rätt allmänt härstädes krypande på marken, och torde dessa 

 vara identiska med de omnämnda krypvidena. 



Den 28 augusti företog jag till västra delen af socknen 

 en andra färd, som räckte två veckor. Öfver Haataja begaf 

 jag mig till Raistakka, socknens rikaste gård, belägen vid Yli- 

 kitkajärvis sydvästligaste strand. Härifrån ställdes färden till 

 Lauhkea, hvarifrån en afstickare gjordes till Aimovaara, samt 

 söder om Aimojärvet och Koronlatvajärvi till Woho. Från 

 Woho begaf jag mig öfver Pernu till Saraniemi. Härifrån 

 besöktes Alasuolijärvi, hvarpå jag öfver Turjanniemi och Hyvä- 

 niemi återvände till kyrkobyn. — Aimovaara är en rätt hög 

 »vaara», på hvars topp sparsam låg björk är det förhärskande 

 trädslaget. Tall och gran äro tunnsådda. Arctostaphylos alpina 

 förekommer fläckvis. Mellan Raistakka och Koronlatvajärvi 

 finnas nästan uteslutande tallmoar. De flesta sjöar i denna 

 trakt hafva höga, ljungbevuxna stränder. Koronlatvajärvi, som 

 omgifves af höga, tallbevuxna »vaaror» utom i NW, saknar synligt 

 aflopp. I sitt öfversta lopp är Korojoki delvis underjordisk. 



Sådan var i korthet gången af min vistelse i Kuusamo, 

 hvilken afslöts den 20 september, då jag med häst afreste till 

 Uleåborg. Resultatet blef naturligtvis i hög grad beroende 

 af de ständiga regnen och den låga temperaturen. Den 

 högsta temperaturen under sommaren antecknades den 6 juli; 



