Årsmötet den 13 maj 1903. 183 



slangars längd mera än fem gånger sporens längd. Groddslan- 

 garna fungera som promycel, i det de afsnöra 7 — 9 [i långa 

 sporidier, med ljusbrytande droppar, dock endast en sporidie 

 på hvarje groddslang. 



Af släktet Schinxia äro olika arter anträffade på olika 

 Monocolyledoner, såsom på åtskilliga J?/72cms- arter, Iris, Cyperns, 

 Scirpus pmwiflorits, Eriophorum vaginatum och några andra, 

 hvarför det är att antaga det knölar, hysande dessa svampar, 

 äro allmänt utbredda, speciellt på Cyperacéer och Jnncacéer. 



Att någon art af släktet Schinxia förut anträffats i Finland 

 har jag mig ej bekant, och torde därför Schinxia Ascherso?iiana 

 Magn. vara för den finska floran ny. 



Förut är den anträffad uti olika delar af Tyskland samt 

 i Skottland, Sverige, Norge och Danmark. Buchenau anför 

 i Flora, 1891, att knölar på rötterna af Juncus bufonius för det 

 mesta äro funna i sandig jord ; detta var äfven fallet med de 

 exemplar, jag senaste sommar fann. 



Årsmötet den 13 maj 1903. 



Ordföranden, professor J. A. Palmen, uppläste följande: 



o 



Arslierättelse rörande Sällskapets verksamhet 1902 — 1903. 



»När vi senaste gång samlades på detta rum för att blicka 

 tillbaka på Sällskapets verksamhet under det då förgångna året, 

 befunno vi oss i en belägenhet, som i mera än ett afseende 

 var anmärkningsvärd. Å ena sidan hade vetenskapliga afhand- 

 lingar anmälts till ett antal och omfång, vida] öfverstigande 

 hvarje föregående års produktion. Å andra sidan voro pen- 

 ningetillgångarna ej allenast klenare än vanligt, utan betydligt 



