14t) Lindberg, Alchimilla vulgaris L. coli. 7. V. 1904. 



något mer breda än långa, med (9) — 11 — (13) 

 långa, tillspetsade lober med raka sidor och 

 talrikare, (8 — 12) mot lobspetsen i storlek 

 tilltagande, smala och spetsiga, framåtriktade 

 tänder, baslober ej sammanstötande, bildande 

 en smal — täml. bred sinus. De nedre och 

 mellersta stjälkbladen + långskaftade. 



A. acuta n gula Bus. 

 b. Öfre hälften af stjälken glatt, sällan med enst. korta 

 hår. — Vanl. liten och spenslig med mot spetsen 

 fina, som äldre halmgula stjälkar. Jordbladsstipler 

 + vinröda. Jordblad platta eller nästan platta (de 

 nedre små ofta med tydlig smal och täml. djup 

 inskärning mellan loberna), ofvan nästan glatta, 

 vanl. endast längs vecket mellan de 7 — vanl. 9 

 loberna glest håriga, på undre sidan vanl. endast 

 på nerverna och basloberna gleshåriga, på denna 

 sida blågröna, mot hvilken färg de något brunak- 

 tiga, vanl. mot basen glatta eller nästan glatta 

 nerverna starkt kontrastera, nerverna föröfrigt 

 med långa, tämligen glesa, utstående hår. Blom- 

 samling +. tät. Fruktfoder gleshåriga blandade 

 med glatta. (Sällan förekomma nästan alldeles 

 glatta former; dessa igenkännas dock från de till 

 följande grupp (Otabrescentes) hörande formerna 

 på de + sparsamt förekommande gleshåriga frukt- 

 fodren samt därpå, att på stammens nedersta del 

 och på åtminstone en del bladskaft glesa, rakt 

 utstående hår förekomma; äfven bladens och ner- 

 vernas färg på undre sidan utgör ett godt igenkän- 

 ningsmärke) A. filicaulis Bus. a denudata Bus. 

 II. Stjälkar och bladskaft med svagt utstående — nästan 

 tilltryckt hårighet, fruktfoder glatta, hos .4. glomer ulans 

 sällan en del af de nedre med långa, nästan tilltryckta 

 hår. ( Glabreseentes) . 



