160 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1904. 



men Luurankoiset» hade han förberedt till en ny upplaga, men 

 det rika materialet var blott till någon del begagnadt när han, lika- 

 som så mången annan, måste finna sig i samma läge, som 

 Magnus von Wright antydt genom mottot till sin bok om Fin- 

 lands fåglar: »Minä annan jonka tiiän, toinen lisät jatkakoon». 



Att Mela var för ungdom.en sympatisk och en förträfflig 

 lärare, likasom att han själf var fästad vid sina unga elever, 

 har framgått af de hedersbetygelser dessa visade honom efter 

 hans bortgång och har i tryck framhållits af andra. Hans för- 

 måga var icke inlärd på teoretisk väg, den var medfödd och 

 skolad under egen odling. Om också hans lärareverksamhet 

 och metod i vissa delar ej anses motsvara doktrinens mått, så 

 kan den alldeles säkert i andra afseenden tvärtom vara mått- 

 stock själf. 



Egnade sig Mela främst åt ungdomens utbildning, så låg 

 honom jämväl tidens lösen, allmänhetens utbildning, icke litet 

 om hjärtat. Här räckte emellertid de egna krafterna icke till, 

 men han lämnade i stället öfversättningar och bearbetningar af 

 andras arbeten. Nämnas böra hans uti »Luonnontieteen alkeis- 

 kirjoja» ingående öfversättningar utaf fysiologin, fysiken och 

 botaniken, äfvensom hans »Zoologia kansalaisille» (1891 — 96) 

 efter Brehm, med egen framställning om menniskoraser och 

 folkslag. Och ännu bör nämnas att Mela, själf lifligt intres- 

 serad af utvecklingsidén, men uppvuxen redan före denna idés 

 genombrott hos oss, gärna bröt sin lans för densamma. Bekym- 

 rad öfver konservatismen hos oss på en del håll, utgaf han år 

 1 897 »Tieteiden taistelut» , öf versättning af W h i t e's kända arbete. 

 Också detta utsäde skall säkert gro hos det uppväxande släktet. 



Sin energiska arbetarenatur ställde Mela till tjänst också 

 ål annat håll än den egentliga naturhistorien. När föreningen 

 »Duodecim» stiftades och tog i tu med bildandet af en medicinsk 

 terminologi, åtog sig den i arbetets naturhistoriska del redan 

 invande Mela en synnerligen dryg anpart. När detta sällskaps 

 arbete efterhand lämnat mognad frukt samt fortsattes af me- 

 dicinske fackmän, fortsatte Mela arbetet på sitt speciella om- 

 råde, i det han år 1896 grundade föreningen »Vanamo», inom 



