13. V. 1904. Ordförandens årsberättelse. 161 



hvars sköte en finskspråkig naturalhistorisk terminologi utbildas 

 och som numera utgifver äfven arbeten af högre bärvidd än 

 skolans handböcker. Mela var här själen i företaget ända till 

 sin död, och sedan år 1900 har han på ett synnerhgen för- 

 tjänstfullt sätt redigerat »Luonnon ystävä.» Att också härigenom 

 den yngre generationen hållits vaken och varm för naturen är 

 af en icke ringa betydelse. 



Mela har sålunda hela sitt lif egnat sina krafter åt be- 

 fordrandet af ungdomens studier af naturen. Bitter kändes 

 för honom den styfmoderliga behandling detta studium rönt 

 under senare tider, då det ringaktats af dem, som i detta af- 

 seende makten hafva. Men hans utsäde skall bära frukt; i 

 framtiden måste nog bladet vända sig och naturhistorien äfven 

 i skolan komma till heders. 



Om en annan förlust i våra leder har prof. Fredr. Elfving 

 nedskrifvit ett eftermäle af följande lydelse: 



»Oväntad var bortgången af folkskoleinspektör Ivar Ossian 

 Bergroth, som ännu för åtta år sedan, en bild af ungdoms- 

 kraft och hälsa, förde protokollet vid våra möten och som un- 

 der flere somrar gjort omfattande exkursioner. Han var onek- 

 ligen en af de mest lofvande bland de yngre naturforskare, som 

 i början af 1890-talet begynte egna sig åt själfständig forskning. 

 Han föddes 1868 i Helsingfors, blef student 1886, filosofie kandidat 

 1891 med botanik som hufvudämne. Till en början tycktes hans 

 håg ligga åt morfologiska studier, men han visade sig snart som 

 en dugande exkurrent, då han 1891 med understöd af vårt Säll- 

 skap bereste den norra skärgården mellan Åland och fastlan- 

 det. Sina iakttagelser under denna resa offentliggjorde han i 

 ll:te volymen af »Acta» undertitel »Anteckningarom vegetatio- 

 nen i gränstrakterna mellan Åland och Åbo-området», hvari han 

 äfven närmare bestämde gränsen mellan de bägge områdena. 

 Så väl hade han utfört denna undersökning att han sedan un- 

 der somrarna 1894, 96 och 97 sattes i tillfälle att exkurrera i 

 det af botanister endast flyktigt besökta Karelia pomorica. Vårt 

 Sällskap samt Universitetets Henningska fond försträckte medlen 

 härtill. Om resornas förlopp, trakternas allmänna natur och 



11 



