13. V. 1904. Ordförandens årsberättelse. 163 



en viss ryktbarhet. Naturvetenskapliga observationer, hvilka 

 belyst naturförhållandena i finska Lappmarken, antecknades af 

 honom. Personligen af hjärtlig och vänlig natur har han åt 

 mången Lapplandsfarare öppnat sitt gästvänliga hem till veder- 

 kvickelse efter mödosamma färder. 



Den 15 dec. 1903 afled å Tiittala egendom i Sulkava 

 socken possessionaten Carl Philip Lindfors, född 1846 i 

 Nyslott. Han skötte med stort intresse jordbruket å detta sitt 

 fäderneärfda gods, men hyste därjämte varm kärlek till den 

 lefvande naturen, särskildt uti hemtrakten. Under tiotal år har 

 han antecknat meteorologiska och fenologiska observationer och 

 iakttog därjämte omgifningens vertebratfauna, i synnerhet fåg- 

 larna. Sulkava sockens fåglar förtecknade han uti Sällskapets 

 »Meddelanden» af år 1886. Det mest bestående minnesmärke 

 har den aflidne efterlämnat i form af naturhistoriska samlingar 

 af ryggradsdjur, som han under 40 år sammanbragte på sin 

 egendom, och hvilka i vårt land söka sitt motstycke hos enskilda 

 personer. Dessa samlingar hafva öfverlämnats till Nyslotts stad 

 och komma väl att utgöra grunden till ett lokalmuseum där- 

 städes, sådant som på ett par orter under senaste tider uppstått. 



Sällskapet har slutligen förlorat en yngre ledamot, med. 

 d:r Klas Kristian Edgren i en ålder af 39 år. Som student 

 idkade han naturalhistoriska studier och deltog 1887 med fram- 

 gång i den expedition, som Sällskapet utsände till södra delen 

 af Kola-halfön och hvarifrån i synnerhet insekt- och fisksam- 

 lingar hemfördes. Efter att hafva egnat sig åt läkarebanan 

 lämnade han visserligen naturalhistorikerns, men hyste stort 

 intresse därför äfven under senare tider. 



Af Sällskapets utländska ledamöter afled den 30 april 1903 

 i Bruxelles direktor emeritus för botaniska trädgärden därstä- 

 des FranQois Crépin i sitt 73 år. Framstående kännare af 

 sitt lands flora har han grundligare än någon annan forskare 

 studerat det mångformiga släktet Rosa, hvilket han ock mono- 

 grafiskt bearbetat. Vi hafva haft förmånen att få det finska 

 herbariets Äosa-samling granskad af honom. Närmast med tanke 

 härpå kallades Crépin 1896 till hedersledamot af vårt Sällskap. 



