118 O. M. Reuter, De palearktiska arterna af släktet Notostira. 8. IV. 1911. 

 Professor O. M. Reuter föredrog: 



Om de palearktiska arterna af hemiptersläktet 

 Notostira Fieb. 



I sitt välbekanta arbete „Die europäischen Hemiptera", 

 p. 242, beskrifver Fieber af Notostira erratica L. tvenne 

 varieteter, a: virescens och ß: ochracea, den förra grön med 

 inre delen af corium svartaktig samt scutellen, pronotum 

 och hufvudet tecknade med svarta strimmor, hvilka hos ha- 

 nen ofta mer eller mindre sammanflyta, så att dessa delar, 

 med undantag af pronoti sidor, stundom blifva alldeles svarta, 

 hvilken färg hos detta kön utmärker äfven kroppens öfriga 

 delar; den senare åter rödaktigt hvitgul med längsstrimmor 

 på pronotum och scutellen samt nerverna och utkanten af 

 corium hvitgula; hanen af denna varietet betecknas såsom 

 till färgen liknande honan af den föregående. Om de båda 

 varieteterna säges ytterligare, att var. virescens uppträder 

 om sommaren, var. ochracea om hösten. I min Hem. Gymn. 

 Scand. et Fenn., p. 21, har jag följt Fieber och anfört om 

 arten i dess helhet, att den förekommer här och därpå odlade 

 ställen i södra och mellersta Sverige och södra Finland 

 samt att var. ochracea uppträder företrädesvis om hösten. 

 J. Sahlberg meddelar i Enum. Hem. Gymn. Fenn., p. 44, 

 att arten lefver på åkerrenar och bland Phragmites vid strän- 

 der i södra och mellersta Finland, samt nordligast är funnen 

 vid Kontschosero i Ryska Karelen (62° 20'), hvarvid han dock 

 icke nämner något särskildt om de olika varieteternas före- 

 komst. 



I Ent. Monthl. Mag. XXXIII (1897), p. 15, meddelar Mr. 

 E. Saunders, att han erhållit exemplar af en Notostira 

 (= Megaloceraea) från Woodside, South Norwood, sända af Mr. 

 W. Chaney, hvilken fäste hans uppmärksamhet vid de korta 

 benen och antennerna hos honorna, under det hanarna syn- 

 tes öfverensstämma med den vanliga N. erratica. Hade icke 

 dessa hanar medföljt sändningen, säger Mr. Saunders, skulle 

 han otvifvelaktigt betraktat honorna såsom tillhörande en 



