Mötet den 6 maj 1911. 129 



att belysningsförhållandena under den senare delen af denna 

 period möjligen vore orsaken till höstindividernas bleka färg. 



Professor O. M. Reuter medgaf, att en dylik lång ut- 

 vecklingsperiod för arten väl vore tänkbar, då äfven den 

 närastående A^. caucasica iakttagits under en period af 4 

 månader (21 maj — 21 september g. st.). Då alla tre arterna 

 förekomma i Turkestan, förefaller det emellertid mycket be- 

 synnerligt, ifall professor Sahlbergs antagande vore det 

 riktiga, att icke höstindividerna äfven af den med N. erra- 

 tica så nära förvänta A^. caucasica få samma gula grund- 

 färg. Lika besynnerligt tyckes det, att belysningen under 

 sensommaren och hösten skulle inverka blott på det ena 

 könet, honan. Vore färgolikheten beroende direkte af be- 

 lysningsförhållandena, så borde dessutom under sommarens 

 lopp anträffas individer, hvilka visade olika nyanser i öfver- 

 gången från grönt till gult. Slutligen förklarar denna hypo- 

 tes icke den, om än ringa, så dock alltid konstanta och 

 märkbara olikheten i extremiteternas längd hos N. erratica- 

 och N. o c hrac e a-honorna., lika litet som bristen på svarta 

 teckningar hos dessa senare. Samma afsaknad af tecknin- 

 gar utmärker nämligen äfven den gröna A^. poppiusi, hvilken 

 är funnen i medlet af juni. Enligt föredragarens åsikt kan 

 därför saken icke reduceras till ett så enkelt förhållande 

 som en direkt inverkan af belysningen, utan föreligger här 

 antagligen en vida mer komplicerad företeelse, en redan i 

 honäggets idioplasma försiggången, nedärfd differentiering. 



Mötet den 6 maj 1911. 



Till inhemska medlemmar invaldes studenter V. A. Hei- 

 kinheimo (föreslagen af professor F. Elfving) och T. J. 

 Hintikka (föreslagen af professor K. M. Levander). 



9 



