7.x. 1911. Brofeldt. Epämuodostuneista hauenpäistä. 



15 



buch der Fischkrankheiten" kuvan samanlaisesta hauenpäästä, 

 kuin tämä minunkin on. Syitä tällaisten epämuodostumain 

 syntymiseen ei varmuudella tunneta. Mitä muuten tähän 

 seikkaan tulee, pyydän saada viitata ennenmainittuun toht. 

 H. Federley'n kirjoitukseen. 



Tämän yhteydessä sopinee mainita parista muusta tapauk- 

 sesta, jolloin hauen päänluut olivat tavallisuudesta poikkea- 

 via. Helmikuun 12 p, tänä vuonna sain Helsingin kalatorilta 

 noin 1 kg painavan naarashauen, jolla oikeanpuoleinen kidus- 

 kansi oli surkastunut, joten osa alla olevia kiduksia jäi ko- 



Kuv. 2. Surkastunut kiduskansi 

 hauella. 



Kuv. 3. Kuvassa 2 esitetyn 

 hauen kiduskannenluut pal- 

 jastettuina. 



konaan peitteettä (kuv. 2). Oikeastaan vain operculum, sub- 

 operculum ja viimeiset radii branchiostegi olivat muuttuneet, 

 kuten kuvasta 3 näemme. Tässä kalassa oli muuten veri- 

 suonistossakin poikkeuksia, sillä vena cardinalis posterior 

 dextra, joka hauella normalisissa oloissa on huomattavasti 

 vahvempi kuin vasemmanpuoleinen ja jonka kautta suurin 

 osa laskimoverta takaruumiista tulee, oli tällä heikko, mel- 

 kein surkastunut, jota vastoin vasemmanpuoleinen haara 

 toimi pääsuonena ja oli paikotellen kaksihaarainen. Anasto- 

 mosi, joka tavallisesti ohuena suonena yhdistää molempien 

 cardinaliksien aboralipäät toisiinsa, oli tässä laajentunut huo- 

 mattavaksi sinukseksi. Muuten oli kala normali ja kidukset 

 terveet. — Samanlaisen epämuodostuneen kiduskannen ta- 



