4. XI. 1911. Wuorentaus. — O. M. Reuter. 19 



Müs minutus Pall. Syksyllä 1910 kuulin ylioppilas Arvi 

 Korhoselta hänen kotitalonsa, Kangas-Korholan kaurapel- 

 losta Utajärvellä löydetyn runsaasti vaivaishiiriä ja niitten 

 pesiä. Kulkiessani kesänä 1911 Säräisniemelle, poikkesin 

 elok. 1 p:nä yöksi hänen kotiaan, mikä on Oulujoen pohjois- 

 rannalla. Asetin pellolle, missä nyt kasvoi ohraa, muutamia 

 pyydyksiä, mutt'en aamulla niistä saanutkaan yhtään. Pyyn- 

 nöstäni otti ylioppilas Korhonen peltoa leikattaessa syys- 

 kuun alussa talteen poikaset, yhteensä 10 kapp., niistä kah- 

 desta pesästä, mitkä tavattiin. Utajärvellä on Mus minutus 

 tiettävästi tavattu vaan neljänä viimeisenä kesänä ja kansa 

 on antanut sille nimen „punahiiri". Utajärvellä Ahmasen 

 kylässä kuulin sitä myöskin viime vuosina kaurapelloissa 

 tavatun. Samoin on se tunnettu Säräisniemellä Vaalassa." 



Professor O. M. Reuter lämnade följande meddelande om 

 Insektlifvet i källare. 



Nyligen har J. Feytaud i Revue de Viticulture, Paris, 

 september 1910, publicerat en i många, af seenden intressant 

 afhandling „Les insectes parasites du liege", i hvilken han 

 bland annat behandlar de skador, som åstadkommas hufvud- 

 sakligen af vissa microlepidopterlarver på flaskkorkarna i 

 vinkällare. Jag erinrar mig med anledning häraf ett fall 

 för många år sedan här i Helsingfors, då korken till en 

 gammal likörflaska i konsul G. Sundmans källare hade blif- 

 vit fullständigt sönderäten och genom densamma hundrade- 

 tals exemplar af en coUembol-art, den af mig sedermera 

 beskrifna Lepidocyrtus insignis, samt ett mindre antal af en 

 annan, Mypogastrura viatica, trängt in i flaskan och funnit 

 sin död i dess sprithaltiga innehåll. Frågan om huruvida col- 

 lembolerna, hvilka såsom bekant stundom kunna uppträda 

 i massor af miljoner individer, förmå åstadkomma verkliga 

 skador eller icke, har länge stått på dagordningen, och de- 

 ras skadlighet har numera i många fall blifvit positivt be- 



