2. XII. 1911. Jääskeläinen. — Lindberg. 37 



2. Kalan pit. 33,8 cm. Ravintona: mahassa joukko 

 phryganidi-toukkia. Loisia: pylorustienoilla 2 Abothrium cras- 

 sum'ia, ohutsuolessa 2 kppl. Ichthyotaenia longicollis' ta. (Rud.) 

 ja peräsuolessa 2 Crepidostomum f arionis -yksilöä. 



Edelleen näytti esittäjä erään subfossiilisen peuran- 

 sarven, mainiten sen löydöstä seuraavaa: 



Joulukuussa 1910 käydessäni Leivonmäellä (Mikkelin 1.) 

 sain sattumalta tietooni että eräässä kirkonkylän talossa oli 

 säilytetty sarvijätettä, jonka huomasin siellä käydessä peuran 

 (Rangifer tarandus L.) sarveksi. Sen silloinen säilyttäjä, 

 maanviljelijä Salomon Hellqvist, lahjoitti sen pyynnöstäni 

 mielellään Yliopiston kokoelmiin. Sarven oli löytänyt työ- 

 mies Abro Wilén Leivonmäen Vartijamäen kylästä suope- 

 räisestä maasta n. 30 cm syvyydestä kesällä 1901; peltoa 

 kynnettäessä oli se tullut esille. Löytöseutu on siis Pohjois- 

 ja Etelä-Hämeen sekä Etelä-Savon rajamailla, Mikkelin lää- 

 nin luoteiskolkassa, ollen joitakin asteita idempänä niitä 

 paikkoja Pohjois-Hämeessä, joista leht. Hj. Schulman mai- 

 nitsee (Meddel. Soc. F. et Fl. F. 36) löydetyn myöskin peu- 

 ran subfossiilisia sarvijätteitä. 



Doktor Harald Lindberg redogjorde under framläg- 

 gande af talrika, pressade exemplar för de karaktärer, som 

 åtskilja 



Juncus fuscoater Schreb. och Juncus alpinus Vill. 



Bl. a. förtjänar framhållas den sydliga utbredning den 

 förstnämnda arten har i vårt land, hvilken utbredning sam- 

 manfaller med talrika andra sydliga arters. Jag uppmanar 

 herrar botanister att insamla af dessa kritiska former, så 

 att deras utbredning må kunna med full säkerhet fastställas. 

 Vidare vill jag betona, att den beskrifning, som lämnas i 

 Neumans flora, är träffande, samt att arterna med ledning 

 af de där lämnade karaktärerna i regel lätt kunna särskiljas. 



