114 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1912. 



veteran den 19 januari 1912 afled. Professor J. Sahlberg 

 har haft vänligheten att om honom meddela mig följande 

 minnesord. 



„Fr. Mein ert var utan tvifvel en af de främsta for- 

 skare på entomologins område, som den skandinaviska nor- 

 den frambragt. Likasom hans något äldre landsman och 

 lärare, den ryktbara J. C. Schiödte, riktade han i främsta 

 rummet sin uppmärksamhet på insekternas tidigare utveck- 

 lingsstadier, deras anatomi och morfologi. Redan genom 

 sitt första arbete „Hestebremsernas Larver" visade han sig 

 såsom en synnerligen noggrann och kritisk forskare. De tal- 

 rika afhandlingar, han sedermera under loppet af ett halft 

 sekel utgifvit, innehöllo ständigt nya, öfverraskande upp- 

 täckter i afseende å insekternas inre och yttre byggnad samt 

 bragte ofta ett nytt ljus öfver deras lefnadsförhållanden, 

 fortplantning och sinnesverksamhet. Bland dessa arbeten 

 vilja vi här endast nämna följande: „De danske Arter af 

 Slägtet Forficula", „Campodea, en Familj af Thysanurernas 

 Orden", „Om doppelte Saedegange hos Insekter", „Bidrag 

 till Myriopodernas Morphologi og Systematik", „Insekternas 

 Hoved og Munddele". Vidare de små, men synnerligen in- 

 tressanta och lärorika afhandlingarna „Om Vandlöberne, 

 Hydrometridae'' , och om Myrmeleon, samt framför allt hans 

 epokgörande arbeten „Om Sideorganerna hos Scarabae-Lar- 

 verna", däri han visar, att dessa omtvistade bildningar vid 

 trakéöppningarna äro hörselapparater, samt „Bidrag till 

 Strepsipteras Naturhistoria", hvarest ådagalägges, att den 

 del af strepsipterhonans kropp, som skjuter ut mellan den 

 stylopiserade stekelns abdominalsegment och förr blifvit 

 betraktad såsom hufvud, i själfva verket är bakkroppen. 

 Talrika bidrag till Danmarks fauna, hufvudsakligast beträf- 

 fande Coleoptera, Myriopoda och Crustacea, har Me i n ert 

 dessutom publicerat i särskilda tidskrifter, delvis tillsammans 

 med J. C. Schiödte. Meinert hade ett ödmjukt, vän- 

 ligt och fridsamt väsen och var därför mycket värderad af 

 dem, som kommo i beröring med honom. Under sin sena 



