13. V. 1912. Ordförandens årsberättelse. 119 



ningstabellerna uti „Suomen luurankoiset" har öfvertygat 

 mig därom, att de i och för sig gagnehga tecknen tvärtom 

 kunna bortskymma en i verkhgheten förekommande diskon- 

 tinuitet uti flere arters förekomst i norra Finland. Några 

 fågelarter aftaga nämligen starkt i lapska eller redan i 

 nordfinska barrskogsgebitet, så att de anträffas där antin- 

 gen såsom sällsynta eller endast tillfälligtvis; men sedan 

 uppträda de åter inom Varanger-området regelbundet, kanske 

 t. o. m. ymnigare. För dessa arter är sistnämnda provins 

 den nordligaste fliken icke egentligen af det finska områ- 

 det, utan snarare af det norska. Hellre än att göra oss 

 beroende af den förvillande indelningen uti alltför stora 

 provinser, hvarigenom vi föreställa oss, att arten i fråga är 

 ubiqvitär, borde vi, såsom redan sades, grunda studiet af 

 dess utbredning på möjligast rikliga uppgifter om förekom- 

 sten på enskilda orter. Dessa notiser behöfva visserligen 

 icke alla offentliggöras, utan kunna förvaras uti ett arkiv 

 för ornitologisk forskning. Det är just härigenom som lo- 

 kalförteckningarna få sin största betydelse för utbrednings- 

 frågor. Jag vet, att man inom andra grupper har vunnit 

 samma erfarenhet. 



En annan brist har blifvit tydlig vid en mönstring af 

 tillgången på uppgifter om våra fågelarters utbredning också 

 sydligare. Om en del arter, hvilka enligt provinsindelningen 

 tyckas vara vidt utbredda och förefinnas i alla trakter, måste 

 vi erkänna oss veta nästan ingenting från mycket vidsträckta 

 områden. Hela inre Österbotten — mellan kustsocknarna 

 och dem i norra Tavastland, från Kristinestad ända upp till 

 Kuusamo, alltså hela Suomenselkä-sträckan, uti själfva hjär- 

 tat af landet — är allt ännu i hög grad bristfälligt, eller 

 rättare alls icke undersökt; här ligga ornitologiskt taget 

 verkliga „erämarker". Man har sagt mig att detsamma 

 gäller också många andra grupper. Ödemarkerna förtjäna 

 emellertid väl att närmare undersökas. Troligen skulle de 

 nu nämnda visa sig afvika mycket från sina granntrakter 

 och bilda egna områden med något mera nordisk natur än 

 de, erinrande i vissa afseenden om nordligare provinser. 



