13. V. 1912. Ordförandens årsberättelse. 121 



väckes och riktas på bestämda mål, alltså höjes och brin- 

 gas att mogna. Men för att kunna befordra äfven dylika 

 mål bör den oerfarne inhämta råd af de mera försig- 

 komna forskarena. Å sin sida åter böra de senare öfver- 

 lägga om grundplanen för det hela, klargöra hvilka mål vi 

 öfver hufvud böra eftersträfva och hvilka vi nu närmast 

 kunna nå, samt huru ett enhetligt program efter hand må 

 bringas till stånd och jämväl efter förmåga bringas till verk- 

 ställighet. 



Jag tror mig icke hafva saknat orsak att taga till 

 tals alla dessa omständigheter. Dock synes det icke nu, 

 vid säsongens slut, vara skäl att taga under debatt frågan 

 om planmässigt ordnande af arbetet. Men jag ber att alla, 

 äldre såväl som yngre, må i sommar med allvar tänka på 

 saken. Nästa höst må de intresserade gemensamt öfver- 

 lägga därom. 



Såsom redan nämndes, är frågan ingalunda ny. An- 

 ordningarna för en arbetsplan hänga intimt tillhopa med 

 frågan om samarbete öfver hufvud. Men beskaffenheten af 

 samarbetet är icke likgiltig. Till en början måste visser- 

 ligen ett yttre, så att säga mekaniskt, arbete utföras, hvil- 

 ket också måste inläras. Men därnäst måste medarbetarena, 

 både gamla och unga, själfva lefva sig in i motiven för det 

 helas gång, medlen och målen, så att detta hela går framåt 

 på grund af målmedveten, öfvertygande forskning. När 

 många samarbeta på detta sätt, blir resultatet mångsidigare 

 och fastare. Och när förlusten af någon medarbetare ound- 

 vikligen förestår, blir den mindre ödesdiger, när de kvar- 

 lefvande kunna reda sig på egen hand. 



Ingalunda alla växt- och djurgrupper äro redan nu ut- 

 redda till det stadium, att mera omfattande ingrepp kunna 

 göras. Men om dem, som nu kunna diskuteras — fanero- 

 gamer, några grupper kryptogamer, fåglar, fiskar, mollus- 

 ker, coleopterer, o. a. — borde redan i höst af fackmännen 

 lämnas en orienterande, ungefärlig och helst kartografisk 

 framställning till ledning för jämförelser och diskussion. 

 Förslagen må sedan bero af utredningen. 



