13. V. 1912. O. M. Reuter, Närings- och äggläggningsinstinkten. 143 



terebran i växternas parenkym, h varifrån de icke lätt af 

 några stormar lösslitas, och de om hösten affallna bladen 

 föras dock icke omkring på alltför långa afstånd. Antag- 

 ligare är det då, att det är imagines själfva, hvilka af vin- 

 darna drifvas från de ställen, där de lefvat, till nya lokaler, 

 där de sedan kunna uppsöka exemplar af den för dem ka- 

 raktäristiska näringsplantan, eller ock, om sådana saknas, 

 gå under, utan att hafva lagt ägg på vederbörlig ort. Möj- 

 ligt är dock äfven, att en särskild instinkt, erinrande om 

 den hos de migrerande psylliderna och aphiderna, utan vi- 

 dare drifver vissa individer att uppsöka nya lokaliteter, där 

 näringsplantan växer. Men till dylika är det, såsom ofvan 

 nämnts, mången gång ett betydande afstånd, och det är 

 därför af icke ringa intresse att kunna konstatera, huru 

 svårigheten att nå målet likväl öfvervunnits genom insek- 

 tens ytterst fina sinnesverktyg, dess särskildt för närings- 

 plantans uppspårande skarpt utvecklade sinnesförnimmelser. 

 För undersökningar af detta slag lämpa sig i synnerhet 

 isoleradt växande exemplar af någon på orten sällsynt träd- 

 art. En fördel är naturligtvis, om trädet blifvit planteradt, 

 så att dess ålder kunnat noga bestämmas, och om iaktta- 

 gelserna gjorts under en följd af är. Sålunda finnas i Lofs- 

 dals på Stor-Tervö af Pargas socken belägna trädgård tvenne 

 numera ganska stora och prydliga ekar, hvilka uppdragits 

 från ollon, nedlagda år 1845. På denna ö förekommer eken 

 för öfrigt veterligen icke annat än i alldeles små bestånd eller 

 enstaka exemplar. Men gentemot trädgården och skild från 

 denna genom ett större fält och ett tämligen bredt sund ligger 

 en holme, den i vår entomologiska faunistik välbekanta Len- 

 holmen, på hvilken, enligt uppskattning af dr. Blomqvist, 

 eken förekommer i ett antal af inemot 2,000 exemplar. Det 

 var till denna holme jag alltid från Lofsdal, där jag till- 

 bragt de flesta somrar, under yngre år ställde mina steg, 

 då jag önskade insamla för eken karaktäristiska skinnbaggar, 

 af hvilka jag alltid där kunde anträffa följande arter: Calo- 

 coris ochromelas (Gmel.), Cyllocoris histrionius (L.), C. flavo- 

 quadrimaculatus (Degeer), Psallus variabilis (Fall.), Ps. dimi- 



