56 Montell, Sällsynta fåglar i Lappland. 7. XII. 1912. 



men väl bekant. De följande dagarna, ända till den 20 maj, 

 stannade den kvar vid Muonio kyrkoby, men försvann då 

 viggarna drogo vidare till sina häckplatser. Den höll sig 

 alltid tillsammans med viggarna, men dock för det mesta 

 något på sidan om flocken. Ofta sågs den sitta på iskanten. 

 — Aythya ferina, som ännu för några tiotal år tillbaka var 

 högst sällsynt i vårt land, hör äfven till de fåglar, som ut- 

 breda sig allt längre och längre åt norr. I finska Lappland 

 torde den dock ej tidigare blifvit iakttagen. Kaaresuvanto 

 (Karesuando), som i Mela-Kivirikko omnämnes, ligger 

 i Sverige. 



Aythya nyroca (Güldenstedt). Af denna för Finlands 

 fauna nya art såg jag ett par, S och ^, den 10 augusti 1912 

 i en sjölik utvidgning af Könkämä älf mellan Kilpisjaur och 

 Keinovuopio gård. Jag var i tillfälle att en lång stund be- 

 trakta dem med min goda prismakikare i fördelaktigaste be- 

 lysning, hvarför en felbestämning är utesluten, i synnerhet 

 som arten med sin karaktäristiska färg och sin stora hvita 

 vingspegel är synnerligen lätt att igenkänna, ja helt enkelt 

 omöjlig att förblanda med någon af våra öfriga arter. I syn- 

 nerhet då fåglarna flögo upp voro de, tack vare det myckna 

 hvita på arm- och handpennorna, högeligen afvikande från 

 öfriga andfåglar. Det förtjänar kanske nämnas att min rod- 

 dare, god fågelkännare som alla där uppe, genast förkla- 

 rade att han aldrig förr sett sådana fåglar. 



I Keinovuopio och andra gårdar vid Könkämäeno upp- 

 manade jag där boende skyttar att försöka skjuta fåglarna, 

 men torde detta ej ha lyckats, då de ej låtit höra af sig. 



Enligt Naumann, Naturgeschichte der Vögel Mittel- 

 europas, är Aythya nyroca en ostlig fågel, som förekommer 

 mycket allmänt i södra och sydöstra Ryssland, allmänt i 

 Galicien, Moldau och Ungern, men sällsyntare i Polen och 

 östra Tyskland. Längre västerut och norrut blir den allt 

 sällsyntare, t. ex. i Holland och England. Den uppges af 

 Faber från Island. I Italien är den ingenstädes sällsynt. 

 Förutom i Europa förekommer A. nyroca i norra Afrika, 

 i synnerhet i Egypten och Nubien, samt i mellersta Asien 



