1. III. 1913. Suomalainen, Pähkinähakkisen esiintymisestä Suomessa. 127 



N:o 49. 26. XI. ampui Piikkiössä Raadelman tilalta suom. 

 realilyseon oppilas W a 11 i n pähkinähakkisen, jonka sain leht. 

 D. A, Wikström in ja maist. F. F. Airolan välityksellä. 



N:o 50. 1. XII. heitettiin yksi kivellä kuoliaaksi Pai- 

 miossa, Penimäen talossa maanviljelijä Kalle Saloran- 

 nan ilm. mukaan, joka toi linnun nähtäväkseni. 



N:o 51. 13. I. 1912 ammuttiin yksi kpl. Lemun pitäjän 

 Vitikaisten kylästä Alistalon läheltä, jossa lintu huomattu jo 

 pitemmän aikaa. Ilm. prepar. A. Siren, jolle ampuja 

 Oskar Alistalo lähettänyt linnun täytettäväksi. 



Vieressä oleva taulukko näyttää muutamien tutkimieni 

 pähkinähakkisten (Nucifraga caryocatactes macrorhynchos 

 Brehm) nokan pituusmitat sekä ulommaisten pyrstösulkien 

 kärkien valkoisen täplän laajuuden. 



2. Kaksi paksunokkaista pähkinähakkista (Nucifraga 

 caryocatactes [L.]) Suomesta (painettavaksi ilmoitettu 2 p. 

 maalisk. 1912). 



Tarkastaessani äskettäin Yliopiston eläintieteellisen mu- 

 seon pähkinähakkis-kokoelmaa, löysin sieltä yhden kappa- 

 leen paksunokkaista muotoa. Se on saatu 20. IX. 1903 In- 

 koon Vestankvarnista, ampuja hra P. F r a s e 1 1 i. 



Toisen yksilön lähetti minulle kirkkoherra E d v. T h. 

 Schönberg Hiittisistä, jossa se löydettiin metsästä vasta 

 ammuttuna 26. X. 1911. Saadessani linnun oli se kuitenkin 

 niin pahaksi pilaantunut, että siitä voin ottaa talteen ainoas- 

 taan pääkallon (senkin rikkinäiseksi ammuttuna) ja muuta- 

 mia pyrstösulkia. 



Molempien lintujen nokan pituutta ja paksuutta sekä 

 uloimman pyrstösulan valkean täplän laajuutta osoittavat seu- 

 raavat mitat (millimetreissä): 



