136 R. Palmgren, Revidering af nu gällande jaktlag. 5. IV. 1913. 



Revidering af nu gällande jaktlag. 



Till Societas pro Fauna et Flora Fennica. 



Hvarje vän af vår inhemska fauna har väl med bedröf- 

 velse i hjärtat lagt märke till, hurusom flere bland dennas 

 högre representanter, hvilka ännu för några decennier till- 

 baka förekommo allmänt i landet, under den senaste tiden 

 på ett oroväckande sätt aftagit i antal. Särskildt gäller 

 detta fåglarna. I skärgården har sålunda sjöfågeln, och 

 bland den framför allt den nyttiga vildnaden, så minskats, 

 att t. ex. ejdern flerstädes, där den förr varit allmän, nu 

 är försvunnen eller vorden en sällsynthet. Äfven inlandets 

 bevingade villebrådsstam har i vidsträckta delar af landet 

 varit underkastad ett liknande öde. Så är, för att anföra 

 blott ett exempel, en af våra karaktärsfåglar, tjädern, på 

 många orter i södra och mellersta Finland, hvarest den tidi- 

 gare funnits i mängd, nu utdöd eller endast ytterst spar- 

 samt förekommande. Detta för alla djurvänner bekymmer- 

 samma sakläge har endast till ringa del sin grund i den 

 mänskliga odlingens raska utbredning med dess resultat, 

 naturterrängernas omvandling i kulturmarker. Den främsta 

 orsaken härtill står att söka i människans egen och ofta 

 hänsynslösa expropriation af vildnaden. 



Emellertid har jägaren skrifvit villebrådets aftagande 

 på de s. k. „skadedjurens" konto och gentemot dem påbe- 

 gynt ett sannskyldigt utrotningskrig, utan att dock något 

 annat resultat häraf kunnat märkas än att äfven roffåglar- 

 nas antal i betänklig grad nedgått. Detta har saklöst kun- 

 nat ske, emedan skytten till stöd för sina åtgärder ägt en 

 jaktlag, som erhållit sin prägel af honom själf, och som be- 

 träffande roffåglarna gifvit honom fullkomligt fria händer. 

 Denna lag har till och med gått så långt i sin handräckning, 

 att den medels premiebetalning för särskilda roffåglar och 

 kråkfåglar uppammat och understödt utrotningskriget mot 



