5. IV. 1913. Forsius, Insekter i yttre hörselgången. 141 



sedan råkat in i hörselgången, och att den dött under 

 extraktionsförsöken och sedermera retat till livlig vaxsekre- 

 tion. Säkert är, att skalbaggen länge legat inne i gången. 



Med undantag av en lätt känsla av fyllnad i örat och 

 en obetydlig lomhördhet under flere år, har mannen icke 

 haft några störingar från örat. Trumhinnorna befunnos i 

 båda öronen efter spolningen lätt injicerade, men företedde 

 följande dag en fullt normal bild. Stickningarna i örat för- 

 svunno samtidigt. Osäkert är sålunda, huruvida injektionen 

 förorsakats av spolningen eller av vaxproppen eller möjligen 

 var följden av en abortivt förlöpande mellanörskatarr. 



Också detta senare fall förlöpte sålunda mycket god- 

 artat, ehuru insekten till följd av sin storlek och kraftiga 

 kroppsbyggnad kunde förmodas vara i stånd att lädera 

 trumhinnan och sålunda förorsaka oangenäma komplikatio- 

 ner. I andra liknande fall har också observerats menliga 

 följder, ja till och med till död ledande intrakraniala åkom- 

 mor, förorsakade därav, att patienterna eller deras hjälpare 

 under försök att extrahera föremålet skadat eller perforerat 

 trumhinnan. 



Främmande kroppar kunna i vissa fall under långa 

 tider bäras i yttre hörselgången hos människan utan att 

 bäraren har någon aning om deras förekomst. Körner') 

 omtalar ett fall, som han själv observerat, där en käng- 

 knapp 20 år legat i yttre hörselgången. Han citerar Biirkner, 

 som avlägsnat spetsen av en blyertspenna, vilken utan 

 obehag 23 år burits av en patient i örat. Enligt samma 

 författare har Habermann från örat uttagit en körsbärs- 

 kärna 42 år efter det den blivit dit införd. Också detta 

 fall hade förlöpt utan symptom. 



Av insekter i yttre hörselgången omtalar Körner 

 (1. c. p. 381 — 382) torakaner (ej sällan), vägglöss, loppor 

 och annan ohyra. Han håller före att tvestjärten (Forficula), 

 tyskarnas „Ohrwurm", troligen med orätt anses med förkär- 



') Körner, Otto. Lehrbuch der Ohren-, Nasen- und Kehlkopf- 

 krankheiten. Wiesbaden 1912, p. 382. 



