13. V. 1913. 



Ordförandens årsberättelse. 



187 



som skolman. I yngre år, på 1850- och 60-talen, var han in- 

 tresserad utaf studium af fågelfaunan uti sin hemtrakt, Hel- 

 singfors och östra nyländska skärgården, och med stor bered- 

 villighet ställde han sedermera till andras förfogande sina 

 iakttagelser såväl därifrån, som ock från norra Savolaks, 

 där han framlefde de senare årtiondena af sin lefnad. 

 Ännu under hög ålder lefde han ett intresseradt samlif 

 med naturen i egen- 

 skap af jägare, ända tills 

 detta gjordes omöjligt 

 genom bristande synför- 

 måga. 



Från ett nära samlif 

 med vårt Sällskap bort- 

 rycktes den 20 januari 

 1913 såsom 74-årig Otto 

 Alfred Alcenius, hvil- 

 ken äfvenledes tidigare 

 ägnat sig åt pedagogens 

 kall. Hans intressen voro 

 mångsidiga, men främst 

 riktade på hemlandets na- 

 tur och dess växtvärld. Att 

 han högt uppskattade ett 

 grundligt och tidigt art- 

 studium, därom vittnar 

 hans skolflora, „Finlands 

 kärlväxter". Såsom be- 

 kant har detta arbete upp- 

 lefvat fyra upplagor, och 



det har under decennier utgjort en värderad och säker vägvi- 

 sare för de unga. Alcenius har förstått att här på en 

 gång beakta forskningens allmänna vinningar och därjämte 

 intaga en själfständig ställning beträffande framställningssät- 

 tet och systemet; icke minst har han väckt de ungas intresse 

 genom att meddela talrika lokaluppgifter från hemlandet. Han 

 ägde, jämte pedagogens förmåga, i utpräglad grad också en 



Otto Alfred Alcenius. 



